П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2083/20	

Категорія: 109020100          Головуючий в 1 інстанції: Фульга А.П.
          Час і місце ухвалення: 11:55, м. Миколаїв
          Дата складання повного тексту: 25.06.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів            – Лук`янчук О.В.
                     – Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області (далі Баштанська МР) про: 
-          скасування рішення сесії XХХVI сьомого скликання від 25 червня 2019 року №24 п.1 Баштанської МР;
-          зобов`язання Баштанською МР розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 квітня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду для городництва площею 0,3 га із земель комунальної власності по АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 123 ЗК України.
23 червня 2020 року секретарем Баштанської МР подано відзив, в якому він просив залишити позовну заяву без розгляду, так як на вказаній земельній ділянці за адресою ( АДРЕСА_1 ) числиться власник ОСОБА_2 , однак враховуючи той факт, що вказана в реєстрі особа померла, згідно наданого громадянином ОСОБА_3 витягу із Спадкового реєстру, який є спадкоємцем першої черги померлої, встановлено, що заведено спадкову справу у Баштанській нотаріальній конторі.
Крім того, громадянином ОСОБА_3 надано пояснювальну записку, згідно якої він тривалий час займається оформленням документів на право спадкування будинку за вказаною адресою та земельної ділянки для обслуговування цього будинку та прилеглої території, а також згоду на обробіток земельної ділянки не надавав, у Баштанській МР не має підстав для прийняття позитивного рішення за заявою ОСОБА_3 , так як це порушить права іншої особи ОСОБА_3 (який являється спадкоємцем 1-ї черги за законом).
Позивач проти вказаного клопотання заперечував, просив розглянути справу по суті та задовольнити його позовні вимоги.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Баштанської МР (вул. Героїв Небесної сотні, 38, м. Баштанка, 56101, код ЄДРПОУ 04376469), про скасування п.1 рішення від 25 червня 2019 року №24 .
Повернуто ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн.. 80 коп.), сплачений згідно квитанції від 26 травня 2020 року №0.0.1718687736.1.1, з Державного бюджету України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , що позовні вимоги ґрунтуються на протиправності дій Баштанської МР, наділеного ЗК України владними функціями приймати рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду. З огляду на вказане, спір у даній справі не пов`язаний з вирішенням питання щодо майнових прав, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.
У відзиві Баштанської МР на апеляційну скаргу вказується, що судом першої інстанції правомірно винесено ухвалу, якою закрито провадження, адже в даній ситуації має місце спір приватно-правового характеру (письмові докази містяться у судовій справі), тому у разі прийняття позитивного рішення міською радою, третя особа звернеться за захистом своїх порушених прав до суду.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами ЦПК України. 
Судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у п.п.1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Згідно п.2 ч.1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:
-          хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
-          хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
-          хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Пунктом 1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Конституційний Суд України у рішенні від 01 квітня 2010 року №10-рп/2010 у справі №1-6/2010 зазначив, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб`єкти владних повноважень органи місцевого самоврядування вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин. <…>. Відповідно до п.п."а", "б", "в", "г" ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності. <…>. За Конституцією і законами України публічно-правові спори в Україні розглядають і вирішують суди загальної юрисдикції в порядку кримінального та адміністративного судочинства. <…>. Як далі зазначив Суд, вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів, крім публічно-правових спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Баштанської МР з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду для городництва площею 0,3 га із земель комунальної власності по АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 123 ЗК України.
Пунктом 1 рішенням сесії Баштанської МР XХХ VI сьомого скликання від 25 червня 2019 року №24 Баштанської МР відмовлено громадянину ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення городництва площею 0,3 га, по АДРЕСА_1 .
Судова колегія вважає, що у разі, якщо орган, який наділений повноваженнями на прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду, ці повноваження буде використовувати чи застосовувати не на підставі чи всупереч вимогам законодавства, то тоді може виникнути спір, в основі якого перебуватиме ймовірне порушення, недотримання або в іншій формі невиконання вимог закону, які зачіпатимуть права чи інтереси особи.
Судова колегія вважає, що коли спір, стороною в якому є орган державної влади чи місцевого самоврядування, суть якого полягатиме в основному в тому, що ці органи не діють у законодавчо визначеному порядку, поза межами повноважень чи із порушеннями, то такий спір набуває ознак публічно-правового спору.
За таких обставин, якщо зіставити суть спірних правовідносин у цій справі та суб`єктний склад її учасників, можна дійти висновку, що на розгляд вимог позивача до суб`єкта владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності в питанні прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду, яке відноситься до сфери земельних відносин, і вирішення земельного спору, який виник з приводу цих вимог, поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Пунктами г) і ґ) ч.1 ст. 81 ЗК України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини або виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
З матеріалів справи вбачається, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 26 вересня 2011 року, ОСОБА_3 є спадкоємцем житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 після смерті його дружини.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо державної реєстрації прав на спірну земельну ділянку, а також відомості про те, що ОСОБА_3 розпочав процедуру оформлення права власності, постійного користування або право оренди спірної земельної ділянки, судова колегія вважає передчасним висновок суду першої інстанції про те, що в даних спірних правовідносинах вбачається спір про права, та даний спір належить розглядати за правилами ЦПК України.
Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до ч.4 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ч.3 ст. 312, ч.4 ст. 320, ст.ст. 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року скасувати.
Справу №400/2083/20 позовом ОСОБА_1 до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, направити до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.