ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/18921/16                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Донець В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого-судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененко О.М., за участю секретаря - Рейтаровської О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування акту перевірки, податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві (далі - ГУ ДПС у місті Києві, відповідач) про визнання протиправними та скасування акту перевірки, податкових повідомлень-рішень, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати акт перевірки від 26.10.2016 №12700/26-58-13-06-17-191070722;
- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.11.2016 №0007041306, №0007051306, №0007061306, прийняті Державною податковою інспекцією в Солом`янському районі м. Києва щодо донарахованого податку, штрафних санкцій та військового збору. 
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вважає оскаржувані рішення протиправними, оскільки договір дарування від 01.08.2015 укладений між членами сім`ї першого ступеня споріднення, а тому підстави для нарахування податкових зобов`язань та пені відсутні.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2020 адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 11 листопада 2016 року №0007041306;
- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 11 листопада 2016 року №0007051306;
- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 11 листопада 2016 року №0007061306; 
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Так, на підтвердження своєї позиції апелянт зазначає, що на момент складання акту перевірки, відповідь від П`ятої київської державної нотаріальної контори до податкової інспекції не надходила, а тому оскаржувані рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства.
Також відповідач указує на те, що позивач, як фізична особа - платник податків зобов`язаний подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки, протягом місяця з дня винесення таких змін шляхом подання відповідної заяви.
Указане на переконання скаржника свідчить про те, що оскаржувані рішення є правомірними, а відтак скасовані судом безпідставно.
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до договору дарування 1/4 частини квартири від 01.08.2015, посвідченого державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В., зареєстрованим в реєстрі за №8-593, ОСОБА_2 (дарувальник) передала безкоштовно у власність ОСОБА_1 (обдарованій) 1/4 частину квартири за номером АДРЕСА_1 .
На підставі наказу від 03.10.2016 №585 ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено невиїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.
За результатами перевірки складено акт від 26.10.2016 №12700/26-58-13-06-17-1910707228, яким встановлено: 
- не декларування доходу за 2015 рік, чим порушено підпункт 164.2.10 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України; 
- заниження оподатковуваного доходу в сумі 175.000,00 грн., чим порушено пункт 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України; 
- неподання податкової декларації про майновий стан за 2015 рік, чим порушено підпункт 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу. 
На підставі акта перевірки від 26.10.2016 №12700/26-58-13-06-17-1910707228 ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято: податкове повідомлення-рішення від 11.11.2016 №0007051306, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на 10937,50 грн.; податкове повідомлення-рішення від 11.11.2016 №0007041306, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 170,00 грн. за платежем податок з доходів фізичних осіб; податкове повідомлення-рішення від 11.11.2016 №0007061306, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 3281,25 грн.
Позивач, уважаючи протиправними акт перевірки та податкові повідомлення-рішення, звернулася до суду з позовом.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також права та обов`язки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).
Згідно з пунктом 1.1. статті 1 ПК України податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.
Податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу (пункт 6.1 статті 6 ПК України).
Відповідно до пункту 164.2.10 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.
Згідно з підпунктом 174.2.1. пункту 174.2 статті 174 ПК України за нульовою ставкою оподатковуються вартість власності, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення.
При цьому у відповідності до підпункту 174.2.2. пункту 174.2 статті 174 ПК України вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 зазначеного Кодексу. 
Згідно пункту 167.2 статті 167 ПК України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування щодо доходу.
Пунктом 174.3. статті 174 ПК України встановлено, що особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов`язані сплатити податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об`єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини.
Відповідно до пункту 174.4 статті 174 ПК України нотаріус щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину та/або посвідчення договорів дарування в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.
Згідно з підпунктом 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 ПК України членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім`ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.
За змістом пункту 174.6. статті 174 ПК України кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.
Відповідно до пункту 179.7 статті 179 ПК України фізична особа зобов`язана самостійно до 01 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.
При цьому, пп.1.2, 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України визначено, що об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Кодексу, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Ставка збору становить 1,5 відсотки об`єкта оподаткування, визначеного пп.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України. 
Підпунктами 1.4-1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України передбачено, що нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (пп.1.4). 
Звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу (пп.1.7).
Судом першої інстанції установлено та підтверджується матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про народження від 10.11.1972 №4159, копією свідоцтва про укладення шлюбу від 12.04.1991 №1040, копією свідоцтва про  шлюб від 15.03.2013 Серія НОМЕР_1 , що обдарована за договором дарування 1/4 частини квартири від 01.08.2015 №8-593 - ОСОБА_1 є матір`ю дарувальника за вказаним договором - ОСОБА_2 , тобто членом сім`ї першого ступеня споріднення.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в цьому випадку дохід позивача у вигляді вартості подарованої їй 1/4 частини квартири підлягає оподаткуванню за нульовою ставкою.
Водночас посилання апелянта, що документи, які б підтверджували перший ступень споріднення між дарувальником та обдарованим нотаріусу не надавались не заслуговує на увагу, оскільки такі документи нотаріусом не вимагались, при цьому, факт споріднення позивача як обдарованої та її доньки як дарувальника відповідачем не спростовано.
Проте, за наслідками проведеної перевірки контролюючим органом було донараховано позивачу податок з доходів фізичних осіб у сумі 10937,50 грн, що суперечить вищенаведеним нормам закону. 
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неправомірності винесеного відповідачем податкового повідомлення-рішення від 11.11.2016 №0007051306 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 10937,50 грн. 
Оскільки судом визнано, що дохід, отриманий позивачем у результаті дарування їй дочкою 1/4 квартири за договором дарування квартири від 01.08.2015, оподатковується за нульовою ставкою, тому правильним є висновки суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення-рішення №0007061306 від 11.11.2016, оскільки вказаний дохід звільняється від оподаткування військовим збором. 
Також, ураховуючи те, що в позивача був відсутній обов`язок з подачі податкової декларації суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 11.11.2016 №0007041306 
Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вони не спростовують висновків суду і апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2020 року - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та в силу частини 5 статті 328 КАС України оскарженню не підлягає. 

Головуючий            суддя                                                                 І.О.Лічевецький 
                            
                                суддя                                                            В.П.Мельничук 

                                суддя                                                           О.М.Оксененко