ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року	Львів	Справа № 300/1037/20 пров. № А/857/10638/20	
 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П.,
суддів –                                                            Онишкевича Т.В.,  Шевчук С. М.;
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року у справі № 300/1037/20 (головуючий суддя Шумей М.В., м. Івано-Франківськ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,-
                                                     ВСТАНОВИВ:
19 травня 2020 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 20.03.2019.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що відповідачем протиправно і необґрунтовано прийнято рішення № 161 від 10.02.2020 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком №2, оскільки він має достатньо стажу роботи на роботах з важкими і шкідливими умовами праці, передбачених списком № 2, для призначення йому пільгової пенсії. Наявність достатнього стажу роботи з важкими і шкідливими умовами праці для призначення пільгової пенсії за списком № 2 підтверджується трудовою книжкою № НОМЕР_1 та довідкою № 50 від 19.05.2017, виданою товариством з додатковою відповідальністю «Західенергоавтоматика» (далі – ТзДВ «Західенергоавтоматика»).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року  у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем – ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що ОСОБА_1 працював електромонтером в цехах ТЕЦ і АЕС. Дана посада відноситься за умовами та характером робіт до списку №2. Стаж робіт ОСОБА_1 електромонтером на роботах з шкідливими та важкими умовами праці становить 9 років та 10 днів станом на 31.12.1991, а тому скаржник має право на призначення пільгової пенсії за списком № 2 у віці 57 років. 
Відповідачем подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в якому він просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду – без змін.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Встановлено, що 04 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2. 
Листом від 10.02.2020 за № 161 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило   ОСОБА_1 , що відомості з довідки ТзДВ «Західенергоавтоматика» від 19.05.2017  № 50 не відповідають відомостям трудової книжки ОСОБА_1 та порекомендувало звернутись до ТзДВ «Західенергоавтоматика» за новою уточнюючою довідкою. 
Крім того, ОСОБА_1 роз`яснено, що звернення за призначенням пенсії необхідно проводити в порядку, затвердженому постановою Правління  Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого заява про призначення пенсії подається заявником особисто або через представника з доданими до неї оригіналами документів.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до абзацу 1 пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі – Закон № 1788-XII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до пункту 1 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого  наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року № 1451/11731 (далі – Порядок № 383), цей Порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» і «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, а отже в даному випадку необхідно застосовувати Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, що діяв в період до 01 січня 1992 року.
Згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посаді показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію по віку на пільгових умовах, посада електромонтера віднесена до професій, які дають право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється  на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. У тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.
Відповідно до п.2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (надалі – Порядок № 22-1) документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.
Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.
Встановлено, що ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії додано копії паспорту, ідентифікаційного коду, трудової книжки серія НОМЕР_2 , довідки ТзДВ «Західенергоавтоматика» від 19.05.2017 за №50, довідки про заробітну плату № 51 від 19.05.2017 та довідки про перейменування підприємства №52 від 19.05.2017 (а.с. 41). 
Крім того, в даній заяві ОСОБА_1 зазначено, що оригінали документів знаходяться безпосередньо в позивача  і будуть надані на вимогу спеціалісту відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області. 
З урахуванням цього факту Головним управлінням Пенсійного фонду в Івано-Франківській області було розцінено заяву ОСОБА_1 як звернення та розглянуто її у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», а не відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Колегія суддів зазначає, що такі дії  органу пенсійного фонду є неправомірними, оскільки у заяві позивачем чітко сформульовано прохання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та вказано перелік документів для призначення такої пенсії.
Щодо обов`язковості подання оригіналів  документів про стаж, вік та заробітну плату, суд вказує, що працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не було вчинено жодних дій по отриманню цих документів, хоч позивач прямо вказав про можливість  надання таких безпосередньо  на вимогу спеціаліста відділу обслуговування громадян, чим порушено гарантоване Конституцією України права громадян України на пенсійне забезпечення, оскільки відповідно до записів у трудовій книжці, тривалість роботи ОСОБА_1 на важких і шкідливих роботах, що дають право на призначення пільгової пенсії за Списком №2 становить більше 12 років та 6 місяців, які крім віку і загального трудового стажу необхідно мати особі для призначення пенсій на пільгових умовах за Списком № 2. 
Встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ,позивач у періоди з 11.08.1980 року по 20.04.1981 року та з 22.08.1983 року по 31.03.1998 працював електромонтером.
Також встановлено, що відповідно до довідки ТзДВ «Західенергоавтоматика» від 19.05.2017 за №50, тривалість роботи ОСОБА_1 на важких і шкідливих роботах, що дають право на призначення пільгової пенсії за списком №2 становить 9 років та 10 днів (станом на 31.12.1991).
Відповідно до абзацу 4 пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту (12 років та 6 місяців), але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема,чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Враховуючи, що ОСОБА_1 , відповідно до довідки ТзДВ «Західенергоавтоматика» від 19.05.2017 за №50, має 9 років та 10 днів спеціального трудового стажу за списком №2, колегія суддів робить висновок, що він  має право на призначення пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 3 роки, тобто досягнувши 57 років.
Відповідно до п.1.8. Порядку № 22-1, особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.
Згідно з п. 1.7 Порядку № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Відповідно до п. 4.1. Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що зміст   заяви ОСОБА_1 очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, важливим є те, що до заяви позивачем було долучено ряд документів (відповідачем не заперечується), які подаються саме при призначенні пенсії.
З огляду на викладене, колегія  апеляційного суду констатує   наявність підстав для захисту порушеного права ОСОБА_1 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 лютого 2020 року про призначення пенсії за віком згідност.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прийняти відповідне рішення  на підставі наданих ОСОБА_1 оригіналів документів для призначення пенсії та  з урахуванням вищевикладених  висновків суду апеляційної інстанції. 
Відповідно до ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
В матеріалах справи наявні квитанції про сплату позивачем судового збору в розмірі 840,80 грн (в суді першої інстанції за подання позовної заяви) та 1261,20 грн (в суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги), відтак, стягненню на користь ОСОБА_1   сплачений  судовий  збір в сумі 1051 грн.
Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                          ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року у справі № 300/1037/20– скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 лютого 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківськійобласті (ЄДРПОУ 20551088, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Жовчів) 1051 грн (одну тисячу п`ятдесят одну гривню) понесених судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Головуючий суддя	 	С. П. Нос	
судді	 	Т. В. Онишкевич	
 	 	С. М. Шевчук