Постанова
Іменем  України
 
23 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 304/1082/16-ц
провадження № 61-5192св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І., 
суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_4 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 03 березня 2020 року у складі судді Готра Т. Ю.,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.
Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2016 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту.
Заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії від 26 жовтня
2007 року № 770/11-308 у розмірі 1 500,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії від 26 жовтня 2007 року № 770/11-308 у розмірі 1 500 995,52 грн, з якої 303 515,64 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 480 058,22 грн - сума нарахованих та несплачених процентів, 548 511,29 грн - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, 168 910,37 грн - сума пені за несвоєчасне повернення відсотків. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 02 квітня 2007 року № 11/116-к у розмірі 1 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 02 квітня 2007 року № 11/116-к у розмірі 3 924,70 доларів США, що становить 98 290,19 грн, з якої 720,85 доларів США, що становить 18 050,08 грн - сума нарахованих та несплачених процентів, 56 185,50 грн - сума пені за несвоєчасне повернення боргу, а також штрафи відповідно до пункту 9.2 кредитного договору - 160,00 доларів США, що становить 4 006,40 грн та відповідно до пункту 9.4 кредитного договору - 800,00 доларів США, що становить 20 032,00 грн. Вирішено питання про судові витрати.
Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Перечинського районного суду від 13 жовтня 2016 року. 
Постановою Верховного Суду від 03 липня 2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, оскільки ОСОБА_2 не було направлено рекомендованого листа з повідомленням про вручення. 
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2016 року, посилаючись на те, що оскаржена ухвала на останню відому суду адресу ОСОБА_2 та його представника вважається доставленою.
Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2019 року провадження у справі зупинено до перегляду ухвали Закарпатського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року.
Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що заявник не виконав вимог ухвали про усунення недоліків, суд апеляційної інстанції не врахував, що ОСОБА_2 не ухилявся від виконання вимог ухвали суду від 25 липня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки її не отримував. 
Короткий зміст оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2016 року про відкриття провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту повернуто. 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала суду про відкриття провадження в справі з порушенням правил підсудності з 08 лютого 2020 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX виключена з переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, на які може бути подано скаргу окремо від рішення суду. иОскільки на час вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 перелік ухвал, на які може бути подано скаргу окремо від рішення суду, не містить ухвали суду про відкриття провадження в справі з порушенням правил підсудності, а тому вказана апеляційна скарга підлягає поверненню.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У березні 2020 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 через засоби поштового зв`язку подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував зміст пункту 11 Перехідних положень ЦПК України, чим допустив порушення норм процесуального права. Скарга не може бути повернута за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вона подана з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які  діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
Аргументи учасників справи 
Відзив від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив. 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, а саме: порушення норм процесуального права.
У травні 2020 року матеріали цивільної справи № 304/1082/16-ц передані судді-доповідачу.
Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду. 
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.
16 серпня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2016 року про відкриття провадження у справі у порядку пункту 5 частини першої статті 293 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення до суду).
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2016 року про відкриття провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту повернуто, на підставі частини першої статті 353 ЦПК України та пункту четвертого частини п`ятої статті 357 ЦПК України (в редакції чинній з 08 лютого 2020 року). 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року у справі № 462/4683/19-ц (провадження № 61-5835св20) вказано, що «повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3, апеляційний суд виходив із того, що заявником оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності окремо від рішення суду, тоді як згідно з положеннями частини першої статті 353 ЦПК України у редакції зі змінами, внесеними згідно з Законом № 460-IX, ухвала про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Разом з тим, апеляційний суд не звернув уваги на те, що відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Звертаючись у листопаді 2019 року до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, ОСОБА_3 очікував її розгляд у порядку, який був визначений ЦПК України, що був чинним на час вчинення такої процесуальної дії. Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право апеляційного оскарження».
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 293 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.
Апеляційний суд на наведене уваги не звернув та помилково повернув апеляційну скаргу ОСОБА_2 .
Тому колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування оскарженої ухвали апеляційного суду.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Керуючись статтями 400 та 411 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 406, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:       
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 03 березня 2020 року скасувати.
Передати справу № 304/1082/16-ц до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвала Закарпатського апеляційного суду від 03 березня 2020 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                    В. І. Крат 
 
Судді:                                                                             І. О. Дундар
 
                                                                                      В. І. Журавель
 
Є. В. Краснощоков
 
                                                                                      М. М. Русинчук