П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/11997/19 
Головуючий у 1-й інстанції:  Горовенко А.В.
Суддя-доповідач:  Матохнюк Д.Б. 
22 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Совгири Д. І.  Франовської К.С. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у справі за первісним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом   ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Хорошівського (Червоноармійського) районного військового комісаріату про  визнання протиправним та скасування наказу, 
В С Т А Н О В И В :
у листопаді 2019 року Житомирський обласний військовий комісаріат (Житомирський ОВК) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення 8031,42 грн. непогашеної суми безпідставно отриманої у жовтні 2015 року одноразової грошової допомоги.
09 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу Червоноармійського районного військового комісара №13 від 29.02.2016 про здійснення щомісячного утримання 20% з грошового забезпечення до погашення заборгованості. Одночасно позивач просив поновити пропущений строк звернення до суду, посилаючись на те, що про наявність оскаржуваного наказу йому стало відомо лише 26 грудня 2019 року із змісту позовної заяви Житомирського ОВК.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1  про визнання протиправним та скасування наказу, у справі №240/11997/19 за позовом  ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1      про стягнення заборгованості, - повернуто заявнику без розгляду.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду у справі №240/11997/19, справу направлено до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, до спільного розгляду з первісним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у справі №240/11997/19.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року частково задоволено клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зустрічний позов ОСОБА_1 у адміністративній справі за первісним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного військового комісаріату та Хорошівського   (Червоноарміського) районного військового комісаріату про визнання протиправним та скасування наказу та стягнення безпідставно утриманого грошового забезпечення, в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу військового комісара Червоноармійського районного військового комісаріату «Про результати проведення службового розслідування правомірності виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за контрактом, а саме: молодшому сержанту ОСОБА_1 , солдату ОСОБА_2 та відшкодування завданих державі збитків» №13 від 29.02.2016, -   залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на те, що поза увагою суду першої інстанції залишилось подане ним клопотання про поновлення пропущеного строку, оскільки суд не дослідив належним чином причини та обставини пропущення строку звернення до суду, а відтак, ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам закону.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Так, ч. 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).
Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.
Частиною 6 ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Пунктом 9 ч. 4 ст. 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.
З системного аналізу вказаних норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у разі подання особою позову до суду, після закінчення установлених законом строків звернення, суд першої інстанції у разі визнання не поважними підстав пропуску цих строків, зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху, при цьому надати десятиденний термін з дня вручення цієї ухвали для звернення із заявою про поновлення строку звернення із зазначенням інших підстав для поновлення строку.
При цьому, якщо таку заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Так, переглядаючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції від 04 лютого 2020 року про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , колегія суддів вказала на невиконання судом вимог закону при вирішенні питання про відкриття провадження, в тому числі звернула увагу суду на клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду і повернула справу для продовження розгляду.
Тобто, суду першої інстанції належало врахувати викладене в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2020 року, у разі визнання не поважними підстав пропуску строку звернення до суду, залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надати десятиденний термін для звернення із заявою про поновлення строку звернення із зазначенням інших підстав для поновлення строку.
Проте, суд першої інстанції вимог закону не виконав та передчасно відкрив провадження у справі.
Крім того, постановляючи оскаржувану ухвалу судом першої інстанції не надано оцінку вказаних позивачем обставин у підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та не прийнято відповідного рішення з розгляду заявленого клопотання про поновлення строку звернення до суду.
При цьому, дійшовши висновку про пропущення строку, суд першої інстанції не вказав, з якого часу розпочаввся перебіг строку для звернення до суду з даним позовом, і коли він закінчився.
Разом з тим, за приписами ч. 2 ст. 6 КАС України апеляційний суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Так, практика Європейського суду з прав людини (рішення "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії") свідчить про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, пункт 33).
У справі "Bellet v. France", Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Крім того, Європейський Суд з прав людини (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France) вже звертав увагу на те, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив питання строку звернення з позовом до суду, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову в обумовленій частині без розгляду, та передчасно застосував правові наслідки передбачені ст.123 КАС України.
Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення у справі, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що є обов`язковими підставами для скасування судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 122, 123, 161, 169, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року, - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Совгира Д. І.    Франовська К.С.