Ухвала
Іменем України 
11 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 265/1117/20
провадження № 51-5061ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 квітня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 08 липня 2020 року з доданими до неї доповненнями та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,  
встановив:
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року потерпілому ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень та повернуто його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами. 
На адресу Верховного Суду від потерпілого ОСОБА_4 знову надійшла касаційна скарга з доповненнями та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження ухвал Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 квітня 2020 року та Донецького апеляційного суду від 08 липня 
2020 року.
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, резолютивна частина оскаржуваної ухвали апеляційного суду була проголошена 08 липня 
2020 року. Повний текст вказаної ухвали було оголошено 09 липня 2020 року та 
13 липня цього ж року її копію направлено потерпілому ОСОБА_4 .
При цьому потерілий ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції поза межами строку на касаційне оскарження, що ним не заперечується з огляду на його прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними. 
Оскільки засуджений, як убачається зі змісту клопотання, не мав можливості подати касаційну скаргу в передбачений законом строк з незалежних від нього причин, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та необхідність його поновлення. 
Разом із тим, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 5 зазначеної статті.
Відповідно до ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає скаргу, до суду касаційної інстанції. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону             (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого 
(ст. 414 КПК України). 
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно             
до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Однак, всупереч вищевказаному потерпілий у своїй касаційній скарзі, оскаржуючи ухвалу апеляційного суду, не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановленні зазначеного судового рішення, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень є підставами для його скасування.
Крім того, вимоги потерпілого до суду касаційної інстанції про скасування оскаржуваних судових рішень та прийняття рішення по суті клопотання прокурора про закриття кримінального провадження шляхом відмови у його задоволенні не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Окрім зазначеного, всупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної інстанції не додано копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
постановив:
Клопотання потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.
Поновити потерпілому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 квітня 2020 року та ухвали Донецького апеляційного суду від 08 липня 2020 року.
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 квітня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 08 липня 2020 року залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                     ОСОБА_3