УХВАЛА

24 грудня 2020 року  
Київ
справа №640/85/20
адміністративне провадження №К/9901/33656/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2020 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року
у справі №640/85/20
за позовом ОСОБА_1 
до Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Ліквідаційної комісії ГУМВС України в місті Києві, Ліквідаційної комісії ГУМВС в Донецькій області, Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ
про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів за затримку розрахунку при звільненні,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 вернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Ліквідаційної комісії ГУМВС України в місті Києві, Ліквідаційної комісії ГУМВС в Донецькій області, Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, якому просив:
1) визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 05 грудня 2019 року №411 о/с у частині звільнення позивача, виплати компенсації за невикористану відпустку, виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у поліції;
2) зобов`язати відвідачів поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого або на рівнозначній посаді;
3) стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України середній заробіток за час вимушеного прогулу;
3) визнати бездіяльність відповідачів протиправною та зобов`язати виплатити ОСОБА_1 компенсацію за весь період служби у вихідні дні, святкові дні, у нічний та надурочний час;
4) стягнути з відповідачів кошти за затримку розрахунку при звільненні у розмірі середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
07 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року у справі №640/85/20.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої    статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього    Кодексу    розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього    Кодексу    позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
У касаційній скарзі зазначено, що дана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, посилаючись на те, що питання компенсації невикористаної відпустки поліцейським при звільненні за попередні роки при розгляді Верховним Судом є неоднозначним, оскільки висновки, які викладені в них, містять різні позиції.
Зокрема скаржник зазначає, що в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року у справі №826/8185/18 зазначено, що суд задовольняючи позовні вимоги та аналізуючи норми статей 92,93 Закону України «Про Національну поліцію», статей 6, 7,8 Закону України «Про відпустки» і статті 83 Кодексу законів про працю України, робить висновки, що посилання відповідача на те, що грошова допомога при звільненні поліцейського виплачується лише за невикористану в році звільнення відпустку і тому правові підстави для виплати позивачу компенсації за невикористану ним відпустку за попередні роки відсутні, є помилковим і не ґрунтується на нормах чинного законодавства.
Водночас, в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі №825/1038/18, від 31 березня 2020 року у справі №808/2122/18,від 06 лютого 2020 року у справі №520/692/19, від 06 лютого 2020 року у справі №818/1276/17, від 07 серпня 2020 року у справі №820/5122/17 суд, відмовляючи в задоволення таких позовних вимог, аналізуючи норми статей 92, 93 Закону України «Про Національну поліцію» і Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 робить висновки, що оскільки при звільненні позивачам виплачено компенсацію за невикористану відпустку в році звільнення, то дії відповідачів при виплаті відповідних компенсацій правомірні і відповідають встановленим обставинам та чинному нормативному регулюванню.
Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, оскільки існують розбіжності у судовій практиці у подібних правовідносинах, дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тобто про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті «а» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Крім цього, підставою касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанції у даній справі скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі №825/1038/16, від 31 березня 2020 року у справі №808/2122/18, від 06 лютого 2002 року у справі №520/692/19, від 06 лютого 2020 року у справі №818/1276/17, від 07 серпня 2019 року у справі №820/5122/17.
Отже доводи, які викладені в касаційній скарзі, вказують на наявність обставин, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин, вказаних скаржником в касаційному порядку в межах доводів касаційної скарги.
Касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам  статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 334 КАС України в редакції Закону №2147-VІІІ, Суд-
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року у справі №640/85/20.
2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №640/85/20.
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду