Справа  № 761/5213/20                                              Головуючий в суді І інстанції - Голуб О.А.
Провадження  № 33/824/3343/2020                                                         Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія:  ст.124 КУпАП

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
 
12 жовтня 2020 року                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Осадчого А.М, потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої Ганіна С.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2020 року, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
закрито у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст.38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення.
 
Із постанови суду першої інстанції вбачається, що 04.02.2020 року о 12 год. 27 хв. в м. Києві на вул. Глибочицькій, 17, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot 3008» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла (наїзд) зіткнення з автомобілем «LAND ROVER» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
 
Не погоджуючись із вказаним рішенням  ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Апелянт вважає, що постанова суду суперечить матеріалам справи. Згідно фотографій з місця ДТП, вбачається, що автомобіль «LAND ROVER» на момент ДТП рухався трамвайною колією попутного напрямку та перелаштовувався в смугу руху, де рухався автомобіль «Peugeot 3008». Відповідно до протоколу по адміністративне правопорушення серія ДПР18 №079635 ОСОБА_1 не здійснювала зміни напрямку руху і рухалась в своїй смузі руху, а виходячи з вищенаведеного, саме автомобіль, яким керувала ОСОБА_2 , здійснював зміну напрямку руху та недотримався бокового інтервалу, чим порушив п.п. 10.1, 10.3 та 13.1 ПДР України. 
 
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та її захисника Осадчого А.М на підтримку поданої апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_2 та її представника Ганіна С.А, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.
 
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 винною себе не визнала, та посилаючись на доводи зазначені в апеляційній скарзі, просила закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Однак, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №079635 від 04.02.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 04.02.2020 року о 14 год. 50 хв. в м. Києві на вул. Глибочицька, 17, керуючи автомобілем марки «Peugeot 3008» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, скоїла (наїзд) зіткнення з автомобілем марки «LAND ROVER» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушила п.13.1 ПДР України (а.с.1).
Згідно схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.02.2020 року (а.с.2) вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали такі механічні пошкодження: «LAND ROVER» . д.н.з. НОМЕР_2  - передня та задня двері з правої сторони; автомобіль «Peugeot 3008» д.н.з. НОМЕР_1  - передній бампер з лівої сторони, а також крило з лівої сторони.
У суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 надала письмові пояснення, згідно з якими вважає, що доводи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного та фактично довільного трактування ОСОБА_1 обставин дорожньо-транспортної пригоди. Згідно схеми місця ДТП (а.с.2) та фотознімків, наявних в матеріалах справи ( а.с. 11, 17-23), вбачається, що автомобіль «LAND ROVER» д.н.з. НОМЕР_2 за напрямком свого руху знаходиться на рівновіддаленій відстані від краю проїзної частини, що об`єктивно виключає обставину зміни напрямку руху праворуч в момент зіткнення транспортний засобів в даному ДТП. В той же час, згідно схеми ДТП та фотознімків вбачається, що напрямок руху автомобіля «Peugeot 3008» д.н.з. НОМЕР_1 зміщений ліворуч відносно краю проїзної частини та знаходиться під кутом відносно смуги руху, що беззаперечно свідчить про зміщення цього транспортного засобу під час руху ліворуч, в результаті чого і сталося бокове зіткнення
Дослідивши схему місця ДТП від 04.02.2020 року та фотознімки, суд прийшов до висновку, що автомобіль «Peugeot 3008» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 знаходиться на певній відстані від правого краю проїзної частини та під кутом вліво від автомобіля «LAND ROVER» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що беззаперечно свідчить про зміщення транспортного засобу під час руху ліворуч, в результаті чого і сталось бокове зіткнення. При цьому автомобіль «LAND ROVER» д.н.з. НОМЕР_2 , знаходиться рівно по відношенню до проїзної частини, що свідчить про те. що даний транспортний засіб рухався прямо. 
Дані схеми місця ДПТ та фотознімків узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2 .
Крім того, з висновку за результатами проведення автотехнічного дослідження від 10.10.2020 року вбачається, що в даній дорожній обстановці та при наявному для даної версії комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , виконуючи належним чином вимоги ПДР України, мала технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «LAND ROVER» д.н.з. НОМЕР_2 . В даній дорожній обстановці та при наявному для даної версії комплексі вихідних даних, дії водія автомобіля «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не відповідали вимогам ПДР України, і з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткненням з автомобілем «LAND ROVER» д.н.з. НОМЕР_2 .
У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не дотрималася безпечного бокового інтервалу, порушила п.13.1 ПДР, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Таким чином, проаналізувавши докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, районний суд вірно прийшов до переконання, що вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведеною повністю.
Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.
Згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст.38 КУпАП.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що оскільки адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, було вчинене ОСОБА_1 04.02.2020 року, а отже на момент розгляду справи строки передбачені ст.38 КУпАП закінчились. Відтак, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Підсумовуючи зазначене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та вважаються судом апеляційної інстанції необґрунтованими.
Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2020 року щодо  ОСОБА_1 - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                           В.О.  Габрієль