Справа №591/5483/20 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.	
Номер провадження 33/816/468/20 	Суддя-доповідач Литовченко Н. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. , за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Шевченка Д.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шевченка Д.С. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 15 вересня 2020 року, якою      
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1   
піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 вересня 2020 року, ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.
За змістом постанови, ОСОБА_1 , 30.08.2020 року о 05 год 11 хв. в м. Суми по вул. Героїв Крут, буд. 10, керував транспортним засобом Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 – адвокат Шевченко Д.С. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 15 вересня 2020 року, а провадження по справі закрити.
За змістом доводів поданої апеляційної скарги, захисник вказує, що судом першої інстанції справа про адміністративне правопорушення була розглянута упереджено, із суттєвим порушенням вимог чинного процесуального та іншого законодавства, неповно, невсебічно та необ`єктивно. Вважає постанову Зарічного районного суду від 15 вересня 2020 року незаконною та такою, що не відповідає нормам права.
Спростовуючи висновки суду на доведеність вини, адвокат вказує на те, що відповідно до ст.268 КУпАП водію ОСОБА_1 не було вручено протокол про адміністративне правопорушення, тобто не пред`явлено суті звинувачення у встановленому законом порядку та взагалі протокол складався не в його присутності. Вважає, що зміст протоколу, права та обв`язки не роз`яснювались, а інформація щодо часу і місця розгляду справи відповідно не повідомлялась. 
На думку адвоката, протокол про адміністративне правопорушення складений з істотним порушенням вимог п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, оскільки в ньому наявні виправлення, відсутній підпис ОСОБА_1 та не вручено копію. ОСОБА_2 вважає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів також не є доказом та не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки складений без дотримання вимог до його оформлення та має ознаки підробки, в ньому відсутній підпис ОСОБА_1 та особи, яка його складала, а підписи свідків викликають підозру. Викладене, на переконання апелянта, вказує на недопустимість в якості доказу складеного відносно ОСОБА_3 протоколу та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18.01.1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства, п.161), який застосовується при оцінці доказів.
Також, ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції не дотримався ст.280 КУпАП, оскільки при розгляді справи не було з`ясовано, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні , чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вважає, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть бути належним доказом, оскільки є розумний сумнів того, що ці особи дійсно перебували на місці зупинки транспортного засобу та у приміщенні Сумського ВП ГУНП в Сумській області, у них відсутні відомості про водія та дані громадяни не допитувались в судовому засіданні. На переконання апелянта, рапорт інспектора УПП, який міститься у матеріалах справи , так само як і будь-які його свідчення, не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки інспектор є працівником поліції, тобто зацікавленою особою у вирішенні справи.
ОСОБА_2 вважає, що необхідно звернути увагу і на відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Також, апелянт звертає увагу суду, що з огляду на неправомірні дії працівників поліції, які виразились, зокрема, у спричиненні тілесних ушкоджень, завданні матеріальної шкоди ОСОБА_1 та недотриманні вимог чинного законодавства до Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України було спрямоване відповідне звернення, яке на даний момент разом з матеріалами перевірки направлене до Територіального управління ДБР.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Шевченка Д.С., які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.
Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вимог закону з`ясовані обставини, що свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, які суддя належним чином проаналізував та надав оцінку у їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 30.06.2020 серії ДПР18 №032409  (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3-4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); довідкою АП УПП в Сумській області ДПП згідно якої, відповідно до облікових даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України, інформації про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія відсутнє (а.с. 9); даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданих відділенням поліції диску «DVD-R» (а.с.12).
Перевіряючи дані доводи адвоката  Шевченка Д.С. приходжу до таких висновків.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.08.2020 року, ОСОБА_1 30 серпня 2020 року о 05 год. 11 хв., в м. Суми по вул. Героїв Крут, поблизу буд.10, керував транспортним засобом Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Сумській області Феденченком С.С, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, підписаний ним та свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які в наданих ними письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, підтвердили викладені в протоколі обставини.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема під час складання протоколу та щодо оскарження таких дій. 
При цьому, як вбачається з відеозапису, який міститься на диску, на якому відображено та безсторонньо зафіксовано нагрудними відеокамерами (відеореєстраторами) інспекторів патрульної поліції та службового автомобіля обставини події після зупинення автомобіля Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_1 . В ході спілкування з водієм, працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в установленому законом порядку у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
Також з відеозапису вбачається, що водій вів себе зухвало по відношенню до патрульних, а саме: відмовлявся назвати своє прізвище та ім`я, надати свої документи та посвідчення водія для перевірки.  Після того, як в присутності свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським було роз`яснено права водію та повідомлено, що буде складатися протокол про адміністративне правопорушення та процес відбирання пояснень свідків. В ході цієї розмови, водій хотів покинути місце складання протоколу, у зв`язку з чим був затриманий працівниками поліції, в наслідок чого протокол про адміністративне правопорушення складався в Сумському ВП ГУНП в Сумській області.
Зафіксовані на даному відеозаписі обставини спростовують доводи адвоката Шевченка Д.М. щодо неповідомлення ОСОБА_1 часу, місця розгляду справи та суті звинувачення, оскільки працівником поліції протокол ДПР18 № 032409 зачитувався водію. Також, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 особисто відмовився від підпису в протоколі та від отримання його копії.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п.6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Відповідно до положень п.13. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку (п.14).
Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.
При цьому, вищезазначеним Порядком не передбачений механізм, що у випадку ухилення особи від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, їй має бути запропонований альтернативний спосіб визначення стану сп`яніння. Навпаки, ухилення від проходження огляду тягне за собою складення відносно такої особи протокол про вчинення адміністративного правопорушення у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині є безпідставними.
Не можна взяти до уваги й доводи апелянта про те, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не можна вважати об`єктивними.
Згідно з ст.272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу, у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.
Таким чином, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є особами, яким відомі обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як саме в їх присутності відбувалися всі події, в тому числі і затримання водія ОСОБА_1 , тому їм відомі обставини, при яких вони особисто були присутні. Підстав ставити під сумнів покази даних свідків апелянтом не зазначено.
З огляду на вищевикладене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у провину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.  
При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному перегляді справи, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шевченка Д.С. - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Суддя Сумського апеляційного суду	Литовченко Н. О.