ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 року          м.Дніпро                                                        Справа №  904/4271/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:      головуючого судді Антоніка С.Г. (доповідач)                                                                                         
суддів  Іванова О.Г., Березкіної О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Перспектива" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2020 (повний текст складено та підписано 02.109.2020 року суддя Назаренко Н.Г.) у справі                            № 904/4271/20

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Нордгаз", м. Київ
до  Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Перспектива", м. Марганець,    Дніпропетровська область

про  стягнення заборгованості за договором поставки у сумі    161 969,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Нордгаз" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Перспектива"  про стягнення заборгованості у зв`язку неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки   паливно-мастильних матеріалів №2019/8 від  07.03.2019 в частині оплати   за   поставлений  товар у  сумі   161 969,33 грн., яка складається з суми  основного   боргу  у розмірі  - 142 314,98 грн., пені  -  11 193,80 грн., інфляційних   нарахувань -  3 083,03 грн., 3% річних  -  2 048,51 грн. та. 1%  штрафу за не повернуті видаткові накладні у сумі  3 329,01 грн.
          Рішенням господарського суду позов задоволено частково. Стягнуто з  Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Перспектива" на  користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нордгаз» суму  основного   боргу   у  розмірі   142  314,98 грн., пеню -  9  700,00 грн., 3% річних  -  1  761,44 грн.,  інфляційних  втрат  -  2  735,20 грн., 1%  штрафу -  3 329,01 грн., витрати  по сплаті судового збору  2  352,89 грн., про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили. В  частині   стягнення  з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Перспектива" на Товариства з обмеженою відповідальністю "Нордгаз"  пені у сумі  1  493,80  грн., 3% річних  -  287,07 грн.,  інфляційних  втрат  -  347,83  грн.  - відмовлено.
          Приймаючи рішення, суд визнав доведеним факт заборгованості в сумі  142 314,98 грн. Перевіривши   розрахунок  пені, судом   встановлено, що її слід   нараховувати  за період з 06.02.2020 року по  03.08.2020 року,  а сума, яка підлягає стягненню становить 9 700,00 грн. В частині    нарахування   пені  у сумі   1493,80 грн. за рахунком-фактурою  №  СФ-27/9 від  27.01.2020   на   суму 
17 171,08  грн.  суд  відмовив, оскільки позивачем в   уточненнях   до   позовної   
заяви   вказано, що  цей рахунок-фактура зазначено помилково.  З цих же підстав відмовлено і стягненні   3%   річних  у розмірі 287,07 грн. 1%  штрафу у розмірі  3 329,01 грн. нарахований на  суму вартості товару,   поставленого   на  
підставі неповернених накладних підлягає стягненню. Інфляційні втрати, що підлягають стягненню за період з березня  2020  року по  лютий липень  2020 року складають 2 735,20 грн. 
          Не погодившись з рішенням господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Перспектива" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
          В обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначає, що:
- відповідач не отримував від позивача позовної заяви з додатками;
- в порушення ч.1 ст.172, ст.120  ГПК України господарський суд не направляв відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та не здійснив на адресу товариства будь-яких викликів. У зв`язку з цим відповідач був позбавлений права надати відзив на позовну заяву та заперечення на відзив;
- суд імперативно вважав доведеним факт наявної заборгованості лише на підставі нібито направлення на адресу відповідача рахунків - фактур та видаткових накладних та нібито беззаперечною згодою останнього з ними. Однак позивач а ні на поштову, а ні на електронну адресу відповідача не направляв претензії щодо сплати боргу за Договором N 2019/8, а також будь-яких видаткових накладних та рахунків-фактур;
  - станом на момент вчинення даної апеляційної скарги у відповідача  відсутня будь-яка заборгованість за Договором N° 2019/8, позивач доказів наявної заборгованості суду не надав, звернення позивача до відповідача  з вимогою про стягнення нібито заборгованості за Договором до суду є або передчасним або взагалі безпідставним;
- судом порушено право відповідача, як учасника судового розгляду на отримання інформації щодо дати, часу і місця розгляду справи, товариство  не отримувало від господарського суду  будь - якої інформації щодо розгляду господарської справи N 904/4271/20, що привело до неможливості подачі відповідачем доказів про відсутність заборгованості.
Просить рішення суду скасувати, винести нову постанову про відмову в задоволенні позову.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Нордгаз" просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2020 у справі  № 904/4271/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.          
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів:      головуючого судді Антоніка С.Г. (доповідач) ,    суддів Іванова О.Г., Березкіної О.В. від 30.11.2020 року відкрите апеляційне провадження   у справі №904/4271/20. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження,   без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами. 
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
              Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5  ст. 252 ГПК України).
        Відповідно до ч. 13  ст. 8 Господарського процесуального кодексу України  розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно   ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
             Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
                 Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
            Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.
Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи,  07.03.2019 між Товариством  з  обмеженою відповідальністю  "Нордгаз" (далі - продавець, позивач) та Товариством   обмеженою відповідальністю   виробничо-комеруційна  "Перспектива"  (далі - покупець, відповідач) укладено договір поставки  паливно-мастильних  матеріалів № 2019/8  (далі - договір).
Згідно умов цього  договору,  продавець  зобов`язується продавати  і відпускати  товар  через  мережу АГЗП "Востокгаз" по  платіжним  карткам (далі -  картки), що  надають  право  на  одержання  товару, а покупець   зобов`язується оплачувати  вартість   відпущеного  у такий спосіб  товару  на  умовах  передбачених  даним  договором. (порядок   користування   платіжними  картками  передбачений  додатком  до  даного  договору)   (п.  2.1. договору).  
Відповідно до п. 2.5. договору,   реалізація товару  покупцю  здійснюється з  використанням   пластикових-карт.  
На виконання  умов  даного  договору  продавець  зобов`язується передати  у власність  покупця пластикові картки, а покупець   зобов`язується прийняти  їх  та  оплатити  їх  загальну  вартість  на   умовах, визначених  даним  договором     (п. 2.6. договору).
Згідно з п. 2.7. договору,  постачання  товару   покупцю  (заправка автотранспортних  засобів) здійснюється із  застосуванням   пластикових  карт, що  реалізовані  покупцю продавцем. 
У відповідності до    п.  3.1. договору, відпуск  товару  здійснюється за  допомогою   пластикових  карт   цілодобово, включаючи   вихідні  та  святкові дні, окрім  строку технічної  перерви на  АГЗП  Продавця. 
Право  власності  на  товар   переходить  від  продавця до  покупця в момент   його  передачі, підтвердженням   чого  виступають  видаткові документи, або  чеки   терміналів  разом  з  чеками    касових  апаратів, що   формуються  безпосередньо  в момент   фактичного  отримання  товарів на  АГЗП. Підтвердженням  отримання  товару  покупцем  є  чек  терміналу  АГЗП  з  підписом   покупця (п. 3.6. договору). 
Пунктом  3.11 договору  встановлено, що  покупець  зобов`язаний  протягом  5-ти  днів з  моменту   отримання   видаткової  накладної   на  електронну  пошту  продавця  підписати  вказану видаткову накладну   на  поставлений  товар та   повернути  її   у підписаному  вигляді  продавцю.  У  випадку не  отримання  продавцем  від  покупця  підписаної   покупцем  видаткової  накладної  або  за  відсутності  до  неї  мотивованих  зауважень   протягом  5 днів з  дати  коли  така накладна  була  направлена  покупцю  електронною  поштою  - сторони  домовились   вважати, що  зі сторони  покупця  будь-які претензії відсутні, а видаткова накладна   на  придбаний покупцем  товар  вважається підписаною  покупцем.   
Відповідно до  п.  3.12 договору, підписані покупцем  видаткові накладні    направляються  на  наступну  адресу продавця:  49000, м. Дніпро, вул.  Космічна, 49г.
Загальна  ціна  (вартість)  цього  договору   визначається  загальною  кількістю   поставленого   продавцем  та  оплаченого  і отриманого  покупцем  товару протягом   сього  строку дії  договору  (п. 4.1. договору). 
Ціни  на  товар встановлені   у національній валюті  України за  1 літр з  урахуванням  ПДВ і  зазначаються у видаткових  накладних. Ціна  на  товар  за  цим  договором   формується в момент   його  відпуску по  смарт-карті покупця й дорівнює роздрібній ціні, що   встановлена  на  цей момент   на  АГЗП яка  відпускає  товар (п.  4.2. договору). 
Згідно  п.  4.4. договору,   розрахунки  за  поставлені (передані у власність)  товари здійснюються покупцем в  українській валюті 0-  гривні, з  урахуванням  умов  договору. 
Пунктом  4.5. договору  встановлено, що  оплата   поставленого  товару   здійснюється  шляхом  перерахування  грошових  коштів  у розмірі  визначеному  у рахунку-фактура на  розрахунковий  рахунок  продавця. 
Перерахування  грошових  коштів  покупцем  повинно  бути  здійснено  протягом  2 банківських  днів  з  моменту  отримання   покупцем  рахунку -фактури. Датою  отримання  покупцем   рахунку-фактури є дата  направлення   видаткової  накладної   на  електронну пошту  покупця або  на   адресу покупця (а.с.  4.6. договору). 
Цей договір  набирає  чинності   з  моменту   його  укладення  і діє  по  31.12.2019, а  у випадку продажу  товару   за  талонами -  на період  дії  талонів (п. 11.1. договору). 
Якщо  за 20 календарних  днів до  закінчення   стоку дії  цього  договору, жодна  зі сторін   у письмовій формі  не  повідомить  іншу сторону  про  припинення  дії  цього  договору, він   вважається пролонгованим  на  1 календарний рік на  тих  же  умовах (п. 11.2. договору).      
07.03.2019 сторонами  підписано  Акт  приймання-передачі паливних  карток до  Договору  №  2019/8 від  07.03.2019. 
На виконання умов договору позивач  надав відповідачеві товар, що  підтверджується видатковими  накладними, рахунок-фактурами та  податковими  накладними  (т. 1  а.с.  39-102, 105-110, 112-114, 121-124, 131-154, 228, 229, 231-233, 235-237, 239-241, 243-245, 247-249, т. 2 а.с. 1-3, 5-7, 9-11, 13-15, 18-20, 22-24, 26-28, 32-34, 36-38, 41-43, 46-48, 50-52, 54-56, 60-62, 64-66, 68-70, 72-74, 77-79, 81-83, 85-87, 90-92, 94-96, 98-100, 103-105, 107-109, 111-113, 115-117, 119-121, 123-125, 128-130, 132-134, 138-140, 142-144,146-148, 150-152, 155-157, 159-161, 163-165,   167-168, 171-173, 175-183, 185-198, 200-202, 204-206, 208-210, 212-214, 216-218, 221-223, 225-227, 229-231, 234-236, 238-240, 242-244, 246-248, т. 3 а.с. 1, 2, 4-6, 9-20, 22-24, 25-28, 30-38, 41-77).
Направлення  видаткових  накладних та  рахунків фактури на поштову та  електронну    адреси  відповідача підтверджується  супровідними  листами та скріншотами  (т. 1 а.с.  156, 157, 162-164,  250, т. 3 а.с.80-163). 
Пунктом  3.11 договору  встановлено, що  покупець  зобов`язаний  протягом  5-ти  днів з  моменту   отримання   видаткової  накладної   на  електронну  пошту  продавця  підписати  вказану видаткову накладну   на  поставлений  товар та   повернути  її   у підписаному  вигляді  продавцю.  У  випадку не  отримання  продавцем  від  покупця  підписаної   покупцем  видаткової  накладної  або  за  відсутності  до  неї  мотивованих  зауважень   протягом  5 днів з  дати  коли  така накладна  була  направлена  покупцю  електронною  поштою  - сторони  домовились   вважати, що  зі сторони  покупця  будь-які претензії відсутні, а видаткова накладна   на  придбаний покупцем  товар  вважається підписаною  покупцем.   
Відповідачем  на адресу позивача не  повернуто  видаткових накладних на  суму      332 900,93 грн. 
Відповідач за  отриманий товар  розрахувався частково, що  підтверджується  платіжними  дорученнями  (т. 1 а.с. 103, 104, 111,  115-120, 125-130, 155, 158, 222-224, 230, 234, 238, 242, 246, 250, т. 2 а.с. 4,  8, 12, 16, 17, 21, 25, 29, 30, 31, 35, 39, 40, 44, 45, 49, 53, 57-59, 63, 67, 71, 75,76, 80, 84, 88,89, 93, 97,  101, 102, 106, 110, 114, 118, 122, 126, 127, 131, 135-137, 141, 145, 149, 153,154, 158, 162, 166, 170, 174, 184, 199, 203, 207, 211, 215, 219, 220, 224, 228, 232,233, 237, 241, 245, 249, т. 3 а.с. 3, 7, 8, 21, 25, 29, 39,40). 
У  зв`язку з  частковою  оплатою товару  у відповідача  перед  позивачем  виникла заборгованість у сумі 142 314,98 грн. 
          09.04.2020р. позивачем  на поштову та  електронну адреси відповідача направлено  претензії  з  вимогою  оплатити  суму  боргу (т. 1 а.с.  33-35).
          24.07.2020р. претензія направлена по пошті і згідно крекінга Укрпошти вручена 29.07.2020р. (т.1 а.с.37 – 38). 
          Відповідач відповіді на  претензії  не  надав, суму заборгованості, що  залишилась  не  оплатив. 
          У  зв`язку з  цим позивач звернувся до суду про стягнення 142 314,98 грн. основного боргу, пені в  сумі  11 193,80 грн., 3% річних  -  2 048,51 грн., інфляційних  втрат  -  3 083,03 грн., та  1 % штрафу   від  суми  не  повернутих  накладних  -  3 329,01 грн.  
          Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України (аналогічно ст..ст.525, 526 ЦК України), суб`єкти господарювання та інші  учасники  господарських відносин повинні  виконувати  господарські  зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог  щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. 
           Згідно ч. 1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. 
          До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення  Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
          Відповідно до     статті 655 Цивільного кодексу України     за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
          Частинами 1 – 3 статті 692 ЦК України  встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. 
          Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. 
У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. 
Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема,  сплата неустойки.
Відповідно до ст..549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Згідно ч.1 ст.216 ГК України,   учасники господарських відносин  несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері    господарювання     шляхом     застосування      до     правопорушників
господарських санкцій  на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.217 ГК України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.
У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій:  відшкодування збитків;  штрафні санкції;  оперативно-господарські санкції.
Штрафними санкціями, згідно ч.1 ст.230 ГК України, у цьому Кодексі визнаються  господарські санкції  у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку  учасник господарських відносин  зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення  господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання  господарського зобов`язання. 
 Статтею 625 Цивільного кодексу України     встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
          Колегія суддів констатує, що наявними у справі доказами позивачем доведено факт поставки товару та заборгованість покупця в сумі  142  314,98 грн. Позивачем також обґрунтовано, у відповідності до вимог закону та умов договору, нараховано штрафні санкції, річні та інфляційні. При цьому судом перевірено розрахунок та правильно стягнуто  11 193,80 грн. пені, 3 083,03 грн. інфляційних   нарахувань, 2 048,51 грн. 3% річних    та 1%  штрафу в сумі  3 329,01 грн.
          Відповідач, заперечуючи в апеляційній скарзі наявність заборгованості, не надав жодних доказів які б спростовували вимоги позивача та висновки господарського суду, яких суд дійшов задовольняючи позовні вимоги.
          Доводи апелянта про порушення норм процесуального права не відповідають дійсності.
          Що стосується претензії то її направлення і отримання відповідачем підтверджується доказами наведеними вище.
          Позовна заява з доданими матеріалами на 176 арк. 04.08.2020р. направлена відповідачу з описом вкладення та отримана ним, згідно трекінгу Укрпошти 20.08.2020р.
          Також рекомендованим повідомленням про вручення підтверджено отримання відповідачем 29.07.2020р. від позивача Акту звіряння та накладних для підписання.
          Ухвала господарського суду від 10.08.2020р. про відкриття провадження по справі та призначення розгляду на 02.09.2020р. отримана представником відповідача 18.08.2020р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (т.1 а.с.194).
          28.08.2020р. відповідачем отримано ухвалу господарського суду від 20.08.20р. про відмову в забезпеченні позову, а 10.09.2020р. ухвалу про відкладення розгляду справи на 28.09.2020р. Дані факти підтверджуються рекомендованими повідомленнями про вручення (т.1 а.с.196, 201).
          Таким чином відповідач був обізнаний про наявність даної справи та належним чином повідомлений про час і місце розгляду.   
          Отже обставини, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, у зв?язку з чим рішення суду слід залишити в силі. а апеляційну скаргу без задоволення.
Судові витрати покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 275,    276,    282 – 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Перспектива" залишити без задоволення. 
Рішення  господарського суду Дніпропетровської області  від 28.09.2020    року    у справі № 904/4271/20 залишити без змін.
          
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                     С.Г. Антонік
                                                                                                                                                                                                                                                                            Суддя                                                                                                                             О.В. Березкіна

Суддя                                                                                  О.Г.Іванов