Головуючий І інстанції: Сліденко А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 р. 	Справа № 520/8669/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Бершова Г.Є.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/8669/2020
за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Харківпроект"  
до           Головного управління ДПС у Харківській області                  
про скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут Харківпроект» (далі за текстом - заявник, платник, ТОВ, Товариство), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про  визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 24.03.2020р. №00000070504.
Аргументуючи свої вимоги зазначив, що оскаржуване рішення грунтується на помилкових висновках контролюючого органу, оскільки позивач податкової дисципліни не порушував, податок на додану вартість обчислював правильно, на розрахунки із Державою відносив виключно показники правильно складених первинних документів у межах реально проведених господарських операцій, котрі призвели до фактичної зміни стану активів, адже господарські зобов`язання сторонами правочинів були виконані у повному обсязі, а самі правочини закону не суперечать, були вчинені платником без наміру на одержання безпідставної податкової вигоди. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року позовні вимоги було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано в повному обсязі податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 24.03.2020 р. №00000070504 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму  332.187 (триста тридцять дві тисячі сто вісімдесят сім) грн. 50 коп.  
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що на підставі наказу від 07.02.2020 р. №744 відносно заявника контролюючим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку по взаємовідносинам з ТОВ "Інвестбуд Регіон-Сервіс" за грудень 2018 року та з ТОВ "Стальмодерн" за квітень 2019 року.
Результати проведеного заходу контролю оформлені актом від 25.02.2020р. №538/20-40-05-04-07/02497996 (далі за текстом - Акт).
У тексті Акту викладені судження контролюючого органу про вчинення особою низки податкових правопорушень, а саме: порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6, ст.198, п. 201.1, п.201.10 ст.201, внаслідок чого завищено податковий кредит на суму ПДВ 265.750,00 грн., в т.ч. у грудні 2018 року на суму 166.666,66 грн.; у квітні 2019 року на суму  99 083,33 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість до сплати на суму ПДВ 265.750,00 грн.; в т.ч. у грудні 2018 року на суму 166.666,66 грн.; у квітні 2019 року на суму 99.083,33 грн. за рахунок віднесення на розрахунки із державою по податку на додану вартість показників первинних документів, які були складені контрагентами – постачальниками (ТОВ "Інвестбуд Регіон-Сервіс" та ТОВ "Стальмодерн") у межах нереальних господарських операцій за нікчемними правочинами, де контрагенти – постачальники не мали об`єктивної змоги виконати господарські зобов`язання. 
Доказами, які були використані контролюючим органом, послугували: по епізоду взаємовідносин з ТОВ "Інвестбуд Регіон-Сервіс" - складена ГУ ДФС у Харківській області (тобто юридичним та фактичним правопопередником відповідача) Узагальнена податкова інформація від 13.08.2019р. №606/20-40-14-05-08, судові рішення у досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню, зокрема, ухвала Заводського районного суду м.Миколаєва від 15.07.2019 р. №487/2133/19, а також отриманий від органів прокуратури протокол допиту керівника контрагента як свідка у кримінальному провадженні; по епізоду взаємовідносин із ТОВ "Стальмодерн" - узагальнена податкова інформація за період діяльності лютий-травень 2019р.
24.03.2020р. з посиланням на Акт контролюючим органом було видане податкове повідомлення-рішення №0000070504 про визначення грошового зобов`язання з ПДВ у загальному розмірі 332187,50 грн. (основний платіж – 265760,00 грн.; штраф – 66437,50 грн.).
Позивач не погодився із таким рішенням податкового органу та оскаржив його до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що використані контролюючим органом у спірних правовідносинах документи не доводять події вчинення особою податкового правопорушення, адже мають нездоланні дефекти у походженні і, як наслідок, у доказовості.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно скасуванню не підлягає, з таких підстав.
Так, відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; а за правилами п.п.62.1.3 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Згідно з п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України за результатами зустрічних звірок складається довідка, що надається суб`єкту господарювання у десятиденний строк.
Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Складання будь-яких інших офіційних письмових документів за наслідками заходів податкового контролю (у тому числі і Узагальненої податкової інформації) національним законом України взагалі не передбачено.
Окрім того, у контексті спірних правовідносин має місце випадок, коли один і той же територіальний орган системи ДПС України (ДФС України) спочатку штучно створює непередбачений законом офіційний письмовий документ із найменуванням Узагальнена податкова інформація, де викладає власні судження з приводу дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни, а потім використовує цей же документ, але уже у якості доказу вчинення податкового правопорушення контрагентом платника податків–покупцем.
Таким чином, Узагальнена податкова інформація не може вважатися допустимим доказом вчинення особою податкового правопорушення.
Згідно з п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; 83.1.4. судові рішення; 83.1.5. виключено; 83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи. 
Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 02.04.2019р. у справі №826/6245/18, рішення кримінального суду у межах досудового розслідування в кримінальному провадженні є формою здійснення судового контролю на предмет підставності, вагомості та достатності причин для втручання органів досудового розслідування у цивільні і господарські права учасників суспільних відносин, а тому ці судові акти не мають жодного преюдиціального значення у розумінні ч.6 ст.78 КАС України у справі про вчинення податкового правопорушення.
Окрім того, у цій же постанові міститься і висновок про те, що рішення кримінального суду про затвердження угоди у кримінальному провадженні не зумовлює автоматичного настання наслідків у вигляді доведення нереальності господарських операцій.
На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що доказом вчинення особою податкового правопорушення може бути виключно обвинувальний вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, оскільки п.п. 83.1.4 ст.83 Податкового кодексу України визначено для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є судові рішення.
При цьому, і судові акти кримінального суду під час досудового розслідування кримінального провадження, і діючі обвинувальні вироки у кримінальному провадженні не охоплюються визначенням податкової інформації за ч.1 ст.16 Закону України «Про інформацію» як сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України, адже є матеріалами кримінального провадження. 
До матеріалів кримінального провадження за юридичною природою та джерелом походження належить віднести і протоколи допиту осіб як письмовий результат вчинення відповідної слідчої дії.
Відтак, ці документи здатні призвести до виникнення сумніву у дотриманні особою податкової дисципліни, але не можуть бути кваліфіковані у якості беззаперечних та достатніх доказів вчинення податкового правопорушення, адже підлягають перевірці за критеріями допустимості, належності, правдивості, достовірності, відсутності примусу чи інших чинників незаконності створення кримінальним судом у межах судового розгляду кримінального провадження.
Так, п.п.20.1.1 ст.20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право запрошувати платників податків, зборів, платежів або їхніх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог законодавства з інших питань, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків); а відповідно до п.п.20.1.3 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.
Проте, у спірних правовідносинах контролюючим органом посадових (службових) осіб та засновників контрагентів заявника – постачальників не запрошувалось, пояснень від перелічених громадян не відбиралось.
Цей недолік в організації функції контролю за податковою дисципліною не може бути виправлений судом у силу дії ст.ст.6, 8, 19, 124, 129 Конституції України.
Підпунктом 20.1.4 ст.20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право  проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Проте, у спірних правовідносинах контролюючим органом процедури проведення зустрічних звірок контрагентів заявника – постачальників не ініціювались, обставини фізичного існування товарно–матеріальних цінностей безпосередньо не досліджувались, не вивчались, не оцінювались.
Відповідно до п.20.1.9 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.
Проте, у спірних правовідносинах контролюючим органом процедури проведення інвентаризації не ініціювались.
Стосовно ухвали Слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 15.07.2019р. у справі №487/2133/19 суд зазначає, що належними і допустимими доказами вчинення особою податкового правопорушення у розумінні ст.9 Закону України "Про доступ до судових рішень" може бути виключно виготовлена судом копія відповідного судового акту.
Стосовно протоколів допиту свідка від 03.05.2019р. та від 29.05.2019р. колегія суддів зазначає, що обидва перелічені письмові документи не засвідчені органом досудового розслідування та прокурором, а відтак, не мають юридичної сили та доказовості.
Окрім того, протокол допиту свідка від 03.05.2019р. був складений оперативним уповноваженим податкової міліції, тобто працівником оперативного підрозділу, відносно функціонування якого у ч.2 ст.41 Кримінального процесуального кодексу України міститься чітке та однозначно сформульоване застереження про неприпустимість проведення процесуальних дій, а допит за визначенням ст.ст.95 і 222 КПК України є саме слідчою дією.
Щодо змісту протоколів допиту свідка від 03.05.2019р. та від 29.05.2019р. суд зазначає, що фактично свідок не заперечував власної причетності до організації господарської діяльності ТОВ "Інвестбуд Регіон-Сервіс", зазначивши, що видав довіреність на представництво інтересів іншому громадянинові.
Проте, ані зміст довіреності, ані особи цього громадянина та обсягу переданих йому повноважень контролюючим органом у спірних правовідносинах установлено не було.
Щодо змісту правовідносин позивача з контрагентами колегією суддів встановлено таке.
Так, згідно з висновками складеного контролюючим органом акту перевірки у правовідносинах з ТОВ «Інвестбуд Регіон-Сервіс» (у якості субпідрядника) за договорами на виконання проектувальних робіт від №17805-СП/6 від 05.06.2018, №17805-СП/7 від 11.09.2018, №17868-СП/4 від 03.10.2018 позивачем, ТОВ "Інститут Харківпроект", було сформовано показник податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2018 року у розмірі 166666,66 грн.
Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій за вказаними правочинами подані до суду копії таких первинних документів: акти здачі-приймання виконаних проектних робіт №1 від 27.12.2018 р., податкову накладну №691 від 27.12.2019 р.. акт здачі-приймання виконаних проектних робіт №2 від 27.12.2018, податкову накладну №687 від 27.12.2018 р., акт здачі-приймання виконаних проектних робіт №3 від 27.12.2018 та  №4 від 29.12.2018, податкові накладні за №731 від 27.12.2018 р. та №679 від 29.12.2018 р.
Колегією суддів встановлено, що у тексті акту перевірки відсутні претензії з боку контролюючого органу стосовно кількості найманих робітників у контрагента станом на 05.06.2018 р. (подія вчинення правочину №17805-СП/6 від 05.06.2018), станом на 11.09.2018 р. (подія вчинення правочину №17805-СП/7 від 11.09.2018) та станом на 03.10.2018 р. (подія вчинення правочину №17868-СП/4 від 03.10.2018) 
Обставини звільнення 01.12.2018 р. 9 з 10 працівників контрагента і залишення у штаті контрагента лише 1 особи, на чому наполягає контролюючий орган, не беруться судом до уваги, оскільки мали місце вже на момент документального оформлення події передання результатів виконаних господарських зобов`язань, що не виключає наявності трудових ресурсів для виконання зобов`язань  протягом усього періоду, коли зобов`язання виконувалося.
Видатки з оплати вартості зазначених у первинних документах будівельних робіт понесені позивачем шляхом перерахування безготівкових коштів, факт чого також визнається сторонами і підтверджується також наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №28 від 16.01.2019 р., №30 від 16.01.2019, №29 та №31 від 16.01.2019 р. 
Згідно з висновками складеного контролюючим органом акту перевірки у відносинах з ТОВ «Стальмодерн» (у якості підрядника) за договорами на виконання робіт №150 від 01.04.2019 р. та №1609 від 01.04.2019 р. позивачем, ТОВ "Інститут Харківпроект", було сформовано показник податкового кредиту з податку на додану вартість за квітень 2019 року у розмірі 99083,33 грн.
Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій за вказаними правочинами подані до суду копії наступних первинних документів: акт приймання виконаних будівельних робіт №2 від 20.05.2019, податкову накладну №52 від 01.04.2019, акт приймання виконаних будівельних робіт від 15.05.2019 №1, податкову накладну №45 від 01.04.2019, а також проектно-кошторисну документацію.
Станом на 01.04.2019 р. (подія вчинення правочину №150 від 01.04.2019 р. та №1609 від 01.04.2020 р.) у контрагента заявника працювала 21 наймана особа. Станом на 05.04.2019 р. звільнилася 1 особа, станом 23.04.2019 р. - 5 осіб, 20.05.2019 р. - 14 осіб. Тобто, вже на момент документального оформлення події передання результатів виконаних господарських зобов`язань залишилась працювати 1 особа, що не виключає наявності трудових ресурсів для виконання зобов`язань  протягом усього періоду, коли зобов`язання виконувалося.
Видатки з оплати вартості зазначених у первинних документах будівельних робіт понесені позивачем шляхом перерахування безготівкових коштів, факт чого також визнається сторонами, і підтверджується також наявними в матеріалах справи копіями  платіжних доручень №282 від 01.04.2019 р. та №283 від 01.04.2019 р.
Доводи контролюючого органу з приводу нездатності контрагентів виконати власні господарські зобов`язання за правочинами судом відхиляються, оскільки, по-перше, на момент вчинення правочинів трудові ресурси контрагентів заявника не виключали фізичної змоги виконання робіт, а подія звільнення найманих працівників припала лише на момент підписання акту приймання-передачі. По-друге, контролюючим органом не були опитані наймані працівники контрагентів заявника, хоча відомості про їх ідентифікуючі ознаки як учасників суспільних відносин були відомі Управлінню. По-третє, до перевірки контролюючим органом не було залучено спеціалістів у галузі проектування та будівництва, а доказів існування у працівників Управління знань, вмінь та навичок, необхідних для проведення відповідних розрахунків виключно власними силами, текст Акту не містить.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що використані контролюючим органом у спірних правовідносинах документи не доводять події вчинення особою податкового правопорушення, адже мають нездоланні дефекти у походженні і, як наслідок, у доказовості.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.   
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 по справі № 520/8669/2020  залишити без змін.   
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		Г.Є. Бершов 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко