ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 2140/1447/18
адміністративне провадження № К/9901/12950/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Херсонського окружного адміністративного суду у складі судді Гомельчука С.В. від 25 жовтня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Яковлєва О.В., суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В. від 11 квітня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент Логістик» до Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Предметом розгляду судів у цій справі були позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент Логістик» (далі - позивач, Товариство) про: 1) визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач 1, Управління) щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування позивачу суму податку на додану вартість (далі - ПДВ) за травень 2017 року у розмірі 5500770,00 грн.; 2) зобов`язання Управління внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2017 року у розмірі 5500770,00 грн.

Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство зазначало, що внаслідок набрання законної сили рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року у справі №821/1426/17, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29 серпня 2017 року №0044361404 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2017 року у розмірі 5500770,00 грн., мало правомірні очікування на отримання податку із бюджету; враховуючи внесені до законодавства зміни, з 01 квітня 2014 року обов`язок щодо бюджетного відшкодування було покладено на Управління, яке зобов`язане внести в базу даних інформацію для формування Реєстру заяв про повернення заявленої підприємством суми бюджетного відшкодування у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26, якою затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ (далі - Порядок №26). Однак вказаних дій відповідачем 1 виконано не було, чим порушено право позивача на своєчасне отримання бюджетного відшкодування.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявне право на повернення суми бюджетного відшкодування за травень 2017 року, оскільки заявлена у цей період сума ПДВ є узгодженою з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №821/1426/17 (06 червня 2018 року), яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29 серпня 2017 року №0044361404, однак відповідачем 1 всупереч положенням статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) дані в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування не внесені, чим порушено законне право Товариства. При цьому дійшов висновку, що саме Управління є належним відповідачем у даній справі, адже останнє відповідно до абзацу 3 пункту 10.14 розділу 10 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588 (далі - Порядок №1588), продовжує адмініструвати процедуру внесення даних та повернення суми бюджетного відшкодування за травень 2017 року, як контролюючий орган, в якому перебував на обліку платник податків за попереднім місцезнаходженням.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 11 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення ними норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, контролюючий орган зазначив про ненадання судами попередніх інстанцій належної правової оцінки обставинам оскарження судових рішень у справі №821/1426/17 в касаційному порядку, що, на думку Управління, не дає правових підстав для внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ. Також зазначає, що не є належним відповідачем у справі, оскільки позивач з 01 січня 2018 року перебуває на обліку за місцем реєстрації в іншому податковому органі.

Позивач правом на подання письмових заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин у цій справі) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені статтею 200 ПК України.

З 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII (далі - Закон №1797-VIII), яким внесено зміни, зокрема до статті 200 ПК України. Вказаним законом змінено порядок здійснення бюджетного відшкодування, який вже не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

За змістом підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 ПК України.

Так, відповідно до підпункту «ґ» пункту 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зокрема з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України передбачено, що у випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Також вказаною нормою визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Як установлено пунктом 200.13 статті 200 ПК України, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Відповідно до пункту 4 Порядку №26 орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані: дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку №26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (абзац 2 пункту 7 Порядку №26).

Пунктом 12 Порядку №26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 ПК України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Отже Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ передбачає його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.

Передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення податковим органом в Реєстрі інформації про її узгодження.

Відтак контролюючий орган зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку задля забезпечення доступу органу Казначейства до таких сум для цілей перерахування на рахунки платника податку.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що відповідачем за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за травень 2017 року, складено акт від 18 серпня 2017 року № 586/26-15-14-04-01/40883731, у якому не підтверджено задекларовану суму бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 5500770,00 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом 29 серпня 2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення №0044361404 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2017 року у розмірі 5500770,00 грн.

Позивач не погодився із згаданим податковим повідомленням-рішенням і оскаржив його у судовому порядку. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року у справі №821/1426/17, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2018 року позов Товариства задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення. Рішення суду набрало законної сили.

При цьому ухвалою Верховного суду від 29 серпня 2018 року касаційну скаргу Управління на рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі №821/1426/17 повернено особі, яка її подала, а ухвалою від 01 листопада 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача 1.

За таких обставин, оскільки задекларована за травень 2017 року сума бюджетного відшкодування ПДВ є узгодженою з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №821/1426/17 і це рішення отримано контролюючим органом, то у відповідача 1, як контролюючого органу, не було підстав для невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування Товариству суми ПДВ за травень 2017 року.

При цьому, як правильно зазначили суди, Управління є належним відповідачем у даній справі, адже останнє відповідно до абзацу 3 пункту 10.14 розділу 10 Порядку №1588 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), продовжує адмініструвати процедуру внесення даних та повернення суми бюджетного відшкодування, як контролюючий орган, в якому перебував на обліку платник податків за попереднім місцезнаходженням. До того ж норми ПК України не ставлять в залежність право на отримання бюджетного відшкодування, суми якого узгоджені в судовому порядку, від подальшої діяльності платника податку, на аспекти якої безпідставно посилається відповідач 1.

За наведеного, відсутності заперечень зі сторони контролюючого органу щодо обраного позивачем способу судового захисту порушеного права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій у справі, що розглядається, ґрунтується на правильному застосуванні згаданих вище норм матеріального права.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права чи порушення процесуальних норм при ухваленні рішень, а тому підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 360 КАС України, Суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді	С.С. Пасічник І.А. Васильєва   В.П. Юрченко