Справа № 751/2922/20 	Головуючий у 1 інстанції Філатова Л. Б. 	
Провадження № 33/4823/341/20 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю представника Північної митниці Держмитслужби Обруча В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Шевченка С.С. в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2020 року, 

                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Вірменія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.6 ст. 481 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 грн. 00 коп. 
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. 
Судом встановлено, що 14.01.2020 року о 21 год. 56 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Нові Яриловичі» Північної митниці Держмитслужби у напрямку виїзд з території України, заїхав легковий автомобіль AUDI A4, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням громадянки GERUS YULIYA паспорт НОМЕР_2 , в якому в якості пасажира слідував громадянин Республіки Арменії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) паспорт НОМЕР_3 .
Під час проведення митних формальностей, відповідно до відомостей, що містяться в ЦБ ЄАІС ДМСУ було встановлено, що пасажир вказаного транспортного засобу громадянин Республіки Арменії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) 18.09.2018 року ввіз на митну територію України через зону діяльності Чернігвської митниці ДФС автомобіль марки «BMW 530D», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» та повинен був вивезти його у термін до 18.09.2019 року, але до даного часу його не вивіз.
В митні органи України з заявою про продовження терміну тимчасового ввезення він не звертався.
Таким чином, ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) перевищив строк доставки транспортного засобу особистого користування до органу Держмитслужби марки «BMW 530D», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб.
За даним фактом відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) складений протокол про порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України. 
Не погодившись з рішенням суду, захисник - адвокат Шевченко С.С. в інтересах ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду змінити в частині накладення стягнення та провадження по справі закрити. 
В підтвердження своїх вимог зазначає, що суд 1 інстанції при винесенні постанови не врахував особу порушника та його майновий стан, а також інші обставини, визначені ст. 487 МК України та ст. 33 КУпАП. 
Також апелянт звертає увагу, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) не працює, що унеможливлює виконання ним стягнення у виді штрафу, в даному випадку суд повинен був застосувати до нього інший вид адміністративного стягнення. 
Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.   

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.
Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 6 ст. 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Згідно ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно ч.1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
За змістом ч.5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Як убачається з матеріалів справи, 18.09.2018 року ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) в режимі «тимчасового ввезення» ввіз на митну територію України транспортний засіб «BMW 530D», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , надавши при цьому зобов`язання вивезти автомобіль у строк, визначений ч. 1 ст. 380 МК. Строк тимчасового ввезення автомобіля ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 )  порушив, оскільки 14.01.2020 року на митному посту «Нові Яриловичі Північної митниці Держмитслужби, під час проведення митного контролю встановлено, що він вказаний транспортний засіб за межі митної території України в строк до 18.09.2019 року так і не вивіз. 
Факт вчинення порушення митних правил об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил; інформацією ЄАІС ДМС України про порушення митних правил, згідно яких ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) 18.09.2018 року тимчасово ввіз на митну територію України транспортний засіб «BMW 530D», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , під зобов`язання про вивезення в строк до 18.09.2019 року. 
Документів, підтверджуючих аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб «BMW 530D», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 )  суду не надав. 
Висновки суду 1 інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 )  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, тобто, перевищення ним строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більш ніж на 30 діб, є правильними. 
Стягнення ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ч.6 ст. 481 МК України, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. Тому доводи апелянта в цій частині не заслуговують на увагу. 
Крім того, захисник-адвокат Шевченко С.С. просить під час апеляційного перегляду врахувати те, що 10.06.2020 року ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 21.03.2012 року № 386 «Про затвердження порядку застосування митного режиму відмови на користь держави до товарів, що переміщуються через митний кордон України, та форми заяви про відмову на користь держави», відмовився на користь держави від автомобіля «BMW 530D», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 . На підтвердження вказаного факту надав ксерокопію зави про відмову на користь держави. 
В даному випадку апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в судовому засіданні апеляційного суду представник митниці повідомив, що заява про відмову на користь держави транспортного засобу не є підставою, яка виключає відповідальність, передбачену ч. 6 ст. 481 МК України, так як особа повинна була подати митну декларацію з цих підстав, а в подальшому відмовлятися від майна. Згідно даних бази митних органів, станом на сьогодні,  ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) відповідну декларацією до митниці не подав. Так само не був переданий на склад митниці і транспортний засіб «BMW 530D», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , ввезений ОСОБА_6 на митну територію України. Окрім іншого, наразі, місце перебування та знаходження транспортного засобу невідомо. 
Також апеляційний суд звертає увагу, що наказ Міністерства фінансів України від 21.03.2012 року № 386 «Про затвердження порядку застосування митного режиму відмови на користь держави до товарів, що переміщуються через митний кордон України, та форми заяви про відмову на користь держави», на який посилається адвокат в своєму клопотанні, втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657 «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму».
За таких обставин постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування. 
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд, -  

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику-адвокату Шевченко С.С. строк на апеляційне оскарження. 

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Шевченка С.С. – залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2020 року відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ),– без змін. 

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	С. О. Акуленко