Ухвала
 
03 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 616/41/20
провадження № 61-15240ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 05 травня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17  вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» про розірвання договору оренди землі, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Підсереднє»про розірвання договору оренди землі. 
 
На обґрунтування позову  ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником земельної ділянки (кадастровий номер 6321484200:02:000:0495), площею 6,1634 га, розташованої на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР 062884.
 
Між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Підсереднє», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство«Підсереднє», було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки.
 
Підставою для звернення  ОСОБА_1 до суду стало те, що Приватне акціонерне товариство «Підсереднє» не виплатило їй орендну плату за користування земельною ділянкою у 2018 та 2019 роках, тому просила розірвати договір оренди земельної ділянки.
 
Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 05 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Розірвано договір оренди землі від 05 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Підсереднє», зареєстрований 24 грудня 2012 року у відділі Держкомзему у Великобурлуцькому районі Харківської області, запис № 632148424001981 у книзі записів держаної реєстрації договорів оренди землі. 
Вирішено питання судових витрат. 
 
16 жовтня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Підсереднє» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 05 травня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17  вересня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389  цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті  389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «Підсереднє»не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
 
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. 
 
Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 05 травня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17  вересня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 03 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк