ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року	Львів	Справа № 807/367/18 пров. № А/857/9704/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П.,
суддів –                                                            Онишкевича Т. В., Шевчук С. М.;
за участю секретаря судового засідання –   Гром І. І.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції  апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській  області  на рішення  Закарпатського  окружного адміністративного суду від 15 січня   2020 року у справі № 807/367/18 (головуючий суддя Ващилін Р. О., м. Ужгород, повний текст судового рішення складено 20 січня 2020 року) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення,-
                                                       ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2018 року Закарпатським окружним адміністративним судом зареєстровано позов Фізичної особи-підприємця   ОСОБА_1  до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про  визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області №0109351311 від 17 квітня 2018 року про застосування 804637,50 грн. штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що приймаючи оскаржене рішення про застосування до позивача передбачених абз. 2 п. 120 (1).2 ст. 120 (1) Податкового кодексу України штрафних санкцій за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних, відповідачем не було взято до уваги те, що реалізація товарів позивачем здійснювалася кінцевому споживачу, які звільнені від оподаткування та які оподатковуються за нульовою ставкою. Також вказано, що штрафні санкції були накладені на підставі абз. 2 п. 1201.2 ст. 1201 Податкового кодексу України, тобто за повторну відсутність реєстрації податкових накладених після винесення податкового повідомлення-рішення за результатами встановлення такого податкового правопорушення, що в даному випадку не відповідає дійсності. Жодного рішення контролюючого органу, яким би до позивача були застосовані санкції, передбачені нормами абз. 1 п. 1201.2 ст. 1201 Податкового кодексу України, ним отримано не було.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 р., позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області задоволено, податкове повідомлення – рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області №0109351311 від 17 квітня 2018 року про застосування 804637,50 грн. штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних   визнано протиправним та скасовано. 
Постановою Верховного Суду від 04 липня 2019 року касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області задоволено частково; скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 р. та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 р., а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року позов задоволено.  Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області №0109351311 від 17 квітня 2018 року про застосування 804637,50 грн. штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкової накладної  в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачем  -  Головним управлінням ДФС в Закарпатській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в  повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, вказано, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами проведеної перевірки за фактом встановлення порушення позивачем норм податкового законодавства, в тому числі, в частині відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі  податкових накладних. Вважає безпідставними посилання позивача на те, що реалізація товарів здійснювалася кінцевому споживачу, який звільнений від оподаткування та який оподатковується за нульовою ставкою, оскільки нормами ст.ст. 195, 197 Податкового кодексу України визначено вичерпний перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою та тих, що звільнені від оподаткування, до яких операції з постачання товарів кінцем споживача не віднесені. Також зазначено, що зауваження щодо застосування до позивача штрафних санкцій на підставі абз. пояснив, що при складанні податкового повідомлення-рішення контролюючим органом було допущено механічну описку, зокрема, при зазначенні абз. 2 п. 1201.2 ст. 1201 Податкового кодексу України мав бути зазначений абз. 1  п. 1201.2 ст. 1201 Податкового кодексу України, що жодним чином не впливає на розмір визначеної штрафної санкції.
На підставі ст. 55 КАС України судом апеляційної інстанції проведено заміну відповідача – Головне управління ДФС у Закарпатській  області замінено на його правонаступника – Головне управління ДПС у Закарпатській області.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України  у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача,   перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без з мін з наступних підстав.
Встановлено, що посадовими особами Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі – ГУ ДФС у Закарпатській області) у період з 06.03.2018 р. по 21.03.2018 р. проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1   з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період 01.01.2016 по 31.12.2017 рр., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2016 по 31.12.2017  рр., за результатами якої складено Акт №335/13-11/ НОМЕР_1 від 28.03.2018 р., та зафіксовано  в тому числі, порушення п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ в квітні 2016 року на суму 840,00 грн., лютий 2017 року в сумі 480421,00 грн., березень 2017 року - 481210,00 грн., квітень 2017 року в сумі 646804,00 грн. (арк. спр. 6 – 41, т. 1).
На підставі вищевказаного акту Головним управлінням  ДФС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.04.2018 р. №0109351311 та застосовано до ФОП ОСОБА_1 штраф в розмірі 50% суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 804637,50 грн. 
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції  погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлено, що контролюючим органом до ФОП ОСОБА_1  було застосовано штраф за наступні періоди: за відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН в квітні 2016 року на 840,00 грн. (сума штрафної санкції 420,00 грн.); за відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН в лютому 2017 року на суму 480421,00 грн. (сума штрафної санкції 240210,50 грн.); за відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН в березні 2017 року на суму 481210,00 грн. (сума штрафної санкції 240605,00 грн.);  за відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН в квітні 2017 року на суму 646804,00 грн. (сума штрафної санкції 323402,00 грн.) (арк. спр. 42).
За результатами проведеної перевірки податковим органом встановлено відсутність  реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України, податкових накладних, складених ФОП ОСОБА_1 , зокрема, № 1 від 31.02.2017 р. на суму ПДВ 411422,39 грн.; № 2 від 28.02.2017 р. на суму ПДВ 480001,03 грн., № 4 від 30.04.2017 р. на суму ПДВ 646804,42 грн. (арк. спр. 25, 29, 41 – 42, т. 2).
Встановлено, що зазначені податкові накладні направлялися ФОП ОСОБА_1 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак не були прийняті, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій №1 від 15 лютого 2017 року, від 16 березня 2017 року та від 17 травня 2017 року (арк. спр. 26, 31, 46, т. 2).
Пунктом  201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (далі – ПК України) передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
П. 201.1 ст. 201 ПК України встановлено обов`язок платника податку - продавця товарів/послуг при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. 
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків,  а  саме           для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;  для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Згідно абз. 5 п. 201.1 ст. 201 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Разом з тим, якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абз. 10 п. 201.1 ст. 201 ПК України).
Таким чином, норми податкового законодавства встановлюють обов`язок платника податку - продавця товарів/послуг при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг в установлені терміни зареєструвати складену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі ж невиконання такого обов`язку до такої особи застосовуються штрафні санкції, передбачені положеннями ПК України.  
Встановлено, що спірні податкові накладні на час розгляду даної справи в суді в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровані. Даний факт не оспоюється сторонами. 
Відповідальність платника податку за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлена нормами ст. 1201 ПК України. 
Згідно п. 1201.1 ст. 1201 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
-          10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
-          20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
-          30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
-          40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
Абз. 1 п. 1201.1 ст. 1201 ПК України передбачено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. 
Згідно з абз. 2 п. 1201.1 ст. 1201 ПК України відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
Отже, вищевказані норми  передбачають притягнення до відповідальності окремо за фактом первинного виявлення контролюючим органом такого правопорушення за результатами проведеної перевірки та окремо у разі не проведення реєстрації вже після факту первинного накладення штрафу, як два окремі види відповідальності.
Штрафні санкції, передбачені абз. 2 п. 1201.1 ст. 1201 ПК України, носять похідний характер та застосовуються тільки у разі не здійснення реєстрації податкових накладних у встановлений 10-денний термін після отримання податкового повідомлення-рішення, яким на платника податку вже накладено штраф в порядку абз. 1 п. 1201.1 ст. 1201 ПК України. Тобто його застосуванню повинно передувати направлення контролюючим органом на адресу платника податків податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі абз. 1 п. 1201.1 ст. 1201 ПК України.
Встановлено, що у спірних правовідносинах ГУ ДФС у Закарпатській області такої послідовності дій дотримано не було, оскільки ФОП ОСОБА_1 після виявлення відсутності реєстрації податкових накладних було одразу ж притягнуто до відповідальності за абз. 2 п. 1201.1 ст. 1201 ПК України. 
Орган податкової служби  вказану обставину пояснив допущеною механічною опискою, яка жодним чином не впливає на розмір визначеної штрафної санкції. Суд апеляційної інстанції вищевказане пояснення оцінює критично з огляду на наступне. 
Зокрема,  відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення, серед іншого містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
Тобто, норма закону, що стала підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, є його ключовим елементом, а тому допущена механічна помилка в такій не є формальною неточністю або дефектом, що ніяким чином не впливає на його зміст. 
Суд вважає, що таке твердження представника відповідача не узгоджується із обов`язком органу державної влади, визначеним ст. 19 Конституції України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що  розрахунок  розміру штрафних санкцій податковим органом було    проведено з порушенням положень ст. 1201 ПК України, зокрема, в частині бази їх нарахування. 
Відповідно до положень п. 1201.1 ст. 1201 ПК України, штрафні санкції за відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної нараховуються на суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначену у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до оскарженого податкового повідомлення-рішення, до платника податку застосовано штраф у наступних розмірах за відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН в квітні 2016 року на 840,00 грн. (сума штрафної санкції 420,00 грн.); за відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН в лютому 2017 року на суму 480421,00 грн. (сума штрафної санкції 240210,50 грн.); за відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН в березні 2017 року на суму 481210,00 грн. (сума штрафної санкції 240605,00 грн.); за відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН в квітні 2017 року на суму 646804,00 грн. (сума штрафної санкції 323402,00 грн.) (арк. спр. 42, т. 1).
При цьому, встановлено, що суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість в незареєстрованих в лютому та березні 2017 року податкових накладних не співпадають з відомостями, зазначеними в розрахунку. 
Зокрема, згідно з даними податкової накладної №1 від 31.01.2017 р. (яка повинна була бути зареєстрована в лютому 2017 року) сума податку на додану вартість складає 411422,39 грн., а не 480421,00 грн., як зазначено в розрахунку. Натомість сума 480421,00 відповідає рядку 1.1 податкових зобов`язань Податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року (арк. спр. 59 -70, т. 1). Як вбачається з Додатку 5 до вказаної Податкової декларації, сума 480421,00 грн. включає в себе суму податку на додану вартість за двома податковими накладними, а саме на суму 420,00 грн. та 480001,03 грн. (арк. спр. 67, т. 1), яка в свою чергу, згідно з відомостями реєстру виданих та отриманих податкових накладних ФОП ОСОБА_1 за лютий 2017 року, відповідає податковій накладній №2 від 28.02.2017 р. Отже, за відсутність реєстрації в лютому 2017 року податкової накладної №1 від 31.01.2017 р. базою нарахування штрафних санкцій за положеннями абз. 1 п. 1201.1 ст. 1201 ПК України є сума податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що зазначена в такій податковій накладній, та повинна складати  411422,39 грн. 
Аналогічна невідповідність встановлена судом стосовно розміру нарахованих штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в березні 2017 року. Зокрема, згідно з даними податкової накладної №2 від 28.02.2017 р. (яка повинна була бути зареєстрована в березні 2017 року) сума податку на додану вартість складає 480001,03 грн., а не 481210,00 грн., як зазначено в розрахунку. Натомість сума 481210,00 відповідає рядку 1.1 податкових зобов`язань Податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2017 року (арк. спр. 44 - 52, т. 1). Як вбачається з Додатку 5 до вказаної Податкової декларації, сума 481210,00 грн. включає в себе суму податку на додану вартість за податковою накладною, виданою платнику податку на додану вартість на суму 3528,24 грн., та неплатникам податку на суму 477681,95 грн. 
Окрім того, оскарженим податковим повідомленням-рішенням до ФОП ОСОБА_1 було застосовано також відповідальність у розмірі 420,00 грн. за не здійснення реєстрації податкової накладної на суму податку на додану вартість 840,00 грн. в квітні 2016 року. 
Так, відповідно до п. 1201.2 ст. 1201 ПК України (в редакції, чинній на момент складення податкової накладної), відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування.
До внесення змін до ПК України, які набрали чинності з 01.01.2017 р., відповідальність за відсутність реєстрації податкових накладних застосовувалася виключно до тих, які складені за результатами операцій з контрагентами – платниками податку на додану вартість.
З огляду на вищенаведені обставини, суд вважає прийняте ГУ ДФС у Закарпатській області податкове повідомлення-рішення таким, що не відповідає також законодавчим вимогам щодо правильності визначення суми грошового зобов`язання, яке самостійно визначається контролюючим органом.
Суд зазначає, що контролюючий орган при виконанні своїх повноважень щодо самостійного визначення розміру штрафних санкцій за порушення норм податкового законодавства, повинен здійснювати їх обчислення у порядку встановленому ПК України з відповідної бази нарахування, а не з будь-яких інших сум.
Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про  задоволення    позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                       ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській  області – залишити без задоволення, а рішення Закарпатського   окружного адміністративного суду від 15 січня  2020 року у справі №  807/367/18 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена у касаційному порядку,  виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом  подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів  з дня складення  повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	С. М. Шевчук 	
Повне судове рішення складено 04 грудня 2020 року.