Номер провадження: 22-ц/813/1909/20 
Номер справи місцевого суду: 492/2083/18
Головуючий у першій інстанції Черевата В. І.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 492/2083/18

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/1909/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря судового засідання – Бикової К.А.,

учасники справи: 
    - позивачі – 1)  ОСОБА_1 , 2)  ОСОБА_2 , 3)  ОСОБА_3 , 3)  ОСОБА_4 , 4)  ОСОБА_5 , 5)  ОСОБА_6 , 6)  ОСОБА_7    
  - відповідачі – 1) Арцизька районної державної адміністрації Одеської області, 2) Мирнопільська сільська рада Арцизького району Одеської області,
- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Головне управління держгеокадастру в Одеській області,

    розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 до Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Головне управління держгеокадастру в Одеській області, про визнання права на земельну частку (пай), за апеляційною скаргою адвоката Кочурова Андрія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_7 , на рішення Арцизького районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Череватої В.І. о 12 годині 10 хвилині 05 березня 2019 року, повний текст рішення складено 11 березня 2019 року,

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому просять визнати за кожним з них право на земельну частку (пай) на землях колективної власності колишнього КСП «ІСКРА», с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області, за рахунок земель колективної власності, які залишились нерозподіленими, площею – 1 056,4 га. (- 352,4 га. ріллі на засолених ґрунтах; - 16,0 га. сіножатей; - 688,0 га. пасовищ) на території Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населеного пункту).
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обґрунтовують свої вимоги тим, що розмір земельної частки (паю) у землях КСП «ІСКРА» складає - 12,1 умовних кадастрових гектара. Позивачі недоотримали земельні частки (паї), розмір яких вони визначили шляхом простого арифметичного віднімання. В жовтні – листопаді 2018 року ініціативна група власників земельних часток (паїв) вирішила організувати збори пайовиків – власників земельних часток (паїв) для вирішення питання про дорозпаювання вказаної площі земель, у розмірі - 1056,4 га., з метою перерозподілу їх між собою. Однак, збори не відбулись. Своє право на отримання права на земельні частки (паї), позивачі вважають за необхідне захистити в судовому порядку, що зумовило звернення до суду з вищенаведеним позовом (а. с. 1 – 11, 86 - 96).
В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивачів – адвокат Кочуров А.О. підтримав доводи та вимоги позову.
В судовому засіданні суду першої інстанції представник Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області - Леонтьєв І.І. позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Посилався на те, що відбулись збори членів колишнього КСП «Іскра», на яких було вирішено питання щодо розпаювання земель, у розмірі – 1 056,4 га., на яких були присутні також позивачі по наявній справі. Позивачі були включені у список пайовиків, земельні ділянки яких будуть розташовані на вказаній площі.
В судове засідання суду першої інстанції представник відповідача - Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності (а. с. 130 – 131 зворотна сторона).
Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 05 березня 2019 року у задоволенні вищезазначеного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що як вбачається з наданої Мирнопільським сільським головою копії протоколу загальних зборів членів колишнього КСП «Іскра» від 10.02.2019 року, на загальних зборах вирішено питання про початок процедури розпаювання спірної земельної ділянки, площею – 1 056,4 га..
Таким чином, суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо.
Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні викладено висновок про те, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) (а. с. 134 - 137).
Адвокат ОСОБА_8 , діючий від імені ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення вищевикладеного позову в частині вимог ОСОБА_7 про визнання права на земельну частку (пай).
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених і рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт вказує на порушення прав ОСОБА_7 , яке є наслідком відмови у задоволенні вищенаведеного позову. Посилається на незаконність посилань в оскаржуваному рішенні на протокол загальних зборів від 10.02.2019 року, оскільки вказаний письмовий доказ надано до суду представником відповідача із порушенням процесуальної процедури, цей доказ не відповідає принципу законності, а тому не може створювати жодних наслідків у даній справі.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.
Від Арцизької районної державної адміністрації Одеської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Арцизької районної державної адміністрації Одеської області.
Від адвоката Качурова А.О., діючого від імені ОСОБА_7 , надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_7 та її представника.
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
На підставі рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), рішення Ради суддів України за №19 від 17 березня 2020 року, постанови головного державного санітарного лікаря України №16 від 09 травня 2020 року, рішення Державної комісії з питань  техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15 жовтня 2020 року, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в місті Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду ухвалено розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду».
Пунктами 1, 5, 12 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Це розпорядження набрало чинності з 26 жовтня 2020 року.
Отже, вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину, установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний».
 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, неодноразове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, нявність вищевикладених клопотань про розягляд справи за відсутності  ОСОБА_7 , її представника та представника Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. 
Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих її учасниками і досліджених судом доказів вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищезазначеного висновку про відмову в задоволенні вимог вищевказаного позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. 328 ЦК України, ст. ст. 81, 122 ЗК України, ст. ст. 1, 3, 5, 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)») та процесуального (ст. ст. 263, 264 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.
На підставі наявних у справі, наданих її учасниками та досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1  є власником земельної частки (паю) розміром 12,1 умовних кадастрових гектара на підставі сертифікату серії ОД № 014027 від 29.03.1996р., виданого Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під номером 27. Сертифікат переданий в обмін на державний акт на право приватної власності на землю, виданий Мирнопільською сільською радою народних депутатів від 28.03.2001 року.  ОСОБА_2  є власником земельної частки (паю) розміром 6,05 умовних кадастрових гектара на підставі сертифікату серії ОД № 014277, виданого 28.03.2003 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під номером 277. Сертифікат виданий в обмін на свідоцтво про право власності № 14056229 від 05.12.2013 року на земельну ділянку площею 4,1247 га.  ОСОБА_2  є власником земельної частки (паю) розміром 6,05 умовних кадастрових гектара на підставі сертифікату серії ОД № 014256, виданого 28.03.2003 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під номером 256. Сертифікат переданий в обмін на свідоцтво про право власності №  НОМЕР_1  від 05.12.2013 року на земельну ділянку площею 4,2119 га.  ОСОБА_2  є власником земельної частки (паю) розміром 12,1 умовних кадастрових гектара на підставі сертифікату серії ОД № 014187, виданого 28.03.2003 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під номером 187. Сертифікат переданий в обмін на свідоцтво про право власності №  НОМЕР_2  від 05.12.2013 року на земельну ділянку площею 8,5151 га.  ОСОБА_3  є власником земельної частки (паю) розміром 12,1 умовних кадастрових гектара згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 014186, виданого 28.03.1996 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під номером 186. Сертифікат виданий в обмін на свідоцтво про право власності № 13991457 від 05.12.2013 року на земельну ділянку площею 8,4644 га.  ОСОБА_4  є власником земельної частки (паю) розміром 12,1 умовних кадастрових гектара на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за сертифікатом серії ОД № 014225, виданого 28.03.2003 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під номером 225. Сертифікат виданий в обмін на виділену в натурі (на місцевості) земельну ділянку площею 9,1055 га.  ОСОБА_4  є власником земельної частки (паю) розміром 12,1 умовних кадастрових гектара на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за сертифікатом серії ОД № 014224, виданого 28.03.2003 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під номером 224. Сертифікат та свідоцтво про право на спадщину видані в обмін на державний акт на право власності серії ЯЕ № 669172 на земельну ділянку площею 8,63 га.  ОСОБА_5  є власником земельної частки (паю) розміром 12,1 умовних кадастрових гектара згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 014311, виданого 28.03.1996 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під номером 311. Сертифікат переданий в обмін на державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 010975 на земельну ділянку площею 8,39 га.  ОСОБА_6  є власником земельної частки (паю) розміром 12,1 умовних кадастрових гектара згідно договору дарування від 08.12.2000 року згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288904, виданого 04.08.2000 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під номером 370. Сертифікат переданий в обмін на свідоцтво про право власності на нерухоме майно №  НОМЕР_3  від 14.07.2014 року на земельну ділянку площею 8,58 га.  ОСОБА_7  є власником земельної частки (паю) розміром 12,1 умовних кадастрових гектара згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 014120, виданого 28.03.1996 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під номером 120. Сертифікат переданий в обмін на державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 898958 на земельну ділянку площею 8,5439 га (а. с. 30 – 61).
В 1998 році за спільним замовленням КСП «ІСКРА», Мирнопільської сільської ради відбувалась процедура розпаювання землі колективної власності, яка була передана КСП «ІСКРА», площею 4501,0 гектарів, на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-02-15 від 05.10.1995 року, який видано Мирнопільською сільською радою народних депутатів на підставі рішення V сесії XXII скликання Мирнопільської сільської ради народних депутатів від 18.05.1995 року № 5, та який зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право колективної власності на землю.
В 1998 році складена відповідна схема поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Іскра», розроблена Інститутом землеустрою Української академії аграрних наук.
В 2000 році здійснено коригування схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «ІСКРА» у зв`язку з збільшенням кількості паїв на 22 одиниці та включення до земель розпаювання 225,5 га. землі, що підлягають поділу. Коригування схеми затверджено рішенням загальних зборів членів-власників земельних часток (паїв) КСП «ІСКРА від 19.09.2000 року згідно протоколу № 6 від 19.09.2000 року.
Згідно пояснювальної записки скоригованої схеми поділу земель колективної власності з площі – 4 506,0 га., переданих у колективну власність, підлягають поділу – 3 240,3 га., в тому числі – ріллі – 3 240,3 га.. Не підлягають поділу землі, які знаходяться на засолених ґрунтах на площі - 352,4 га. ріллі, крім того не підлягають поділу - 16,0 га. сіножатей, - 488,0 га. пасовищ. Загальна площа земель, яка залишилась не розпайованими становить – 1 056,4 га..
Колективне сільськогосподарське підприємство «ІСКРА», правонаступником якого є Сільськогосподарський виробничий кооператив ІСКРА» (код ЄДРПОУ 03768196), свою діяльність припинив у 2005 році.
Як вбачається з копії протоколу загальних зборів членів колишнього КСП «Іскра», вирішені питання про початок процедури розпаювання пасовищ, які належать пайовикам КСП «Іскра» згідно сертифікатам, про обрання землевпорядної організації, яка буде проводити землевпорядні роботи, про звернення до Мирнопільської сільської ради, щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам – членам колишнього КСП «Іскра» від 10 лютого 2019 року, позивачі включені у список пайовиків, земельні ділянки яких будуть розташовані на площі – 1 056,4 га. (а. с. 121 – 129).
Між учасниками справи виникли правовідносини щодо визнання права на земельну частку (пай).
Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначені організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.
Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.
Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України).
Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.
Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (стаття 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)").
Сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) (стаття 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).
Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245-VI внесено зміни до ЗК України, які набрали чинності з 01 січня 2013 року, а саме змінено суб`єктів розпорядження землями сільськогосподарського призначення та визначено, що такі повноваження перейшли до Держземагентства України, а згодом - до Держгеокадастру України.
Згідно з частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Тобто, законодавцем змінено компетенцію органів щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення та передано такі функції Держгеокадастру України замість місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування.
Відповідно до підпункту 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених ЗК України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року залучено Головне управління держгеокадастру в Одеській області до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Так, згідно листа Головного управління держгеокадастру в Одеській області до Відділу в Арцизькому районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області (далі – Відділ) у 2019 році надійшло дві технічні документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, на загальну площу - 442,9537 га. Та - 819,4383 га., які погоджені 09.10.2019 року та 10.10.2019 року. Підставою для розроблення є рішення сесії Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області від 29.01.2019 року № 442-VII.
Земельні ділянки загальною площею - 819,4383 га. зареєстровані 05.11.2019 року та їм присвоєно кадастрові номери.
Земельні ділянки загальною площею - 442,9537 га зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1 та їм присвоєно кадастрові номери.
Згідно частин 1, 2 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону.
Законом України від 10 липня 2018 року № 2498-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який набрав чинності 1 січня 2019 року внесені зміни до статті 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", згідно якої у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).
Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.
Як вбачається з копії протоколу загальних зборів членів колишнього КСП «Іскра» від 10.02.2019 року, на загальних зборах вирішено питання про початок процедури розпаювання спірної земельної ділянки площею 1056,4 га. 
Вбачаючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливість вирішення питання судом у даному випадку, які віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо.
Доводи апеляційної скарги про незаконність посилань в оскаржуваному рішенні на протокол загальних зборів від 10.02.2019 року, оскільки вказаний письмовий доказ надано до суду представником відповідача із порушенням процесуальної процедури, цей доказ не відповідає принципу законності, а тому не може створювати жодних наслідків у даній справі, є такими, які не мають наслідком задоволення апеляційної скарги.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо неможливості задоволення позову. Такі доводи є безпідставними, оскільки зводяться до невірного тлумачення норм матеріального права, невірної оцінки доказів, яким надано вірну оцінку судом першої інстанції.
За таких обставин, апеляційна скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги у суду апеляційної інстанції відсутні. 
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, 

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кочурова Андрія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_7 , – залишити без задоволення.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 05 березня 2019 року– залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2020 року. 

Головуючий суддя: А. П. Заїкін 

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе