УХВАЛА

09 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 280/706/19
адміністративне провадження № К/9901/16445/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Бившевої Л.І., Юрченко В.П.
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 у справі №280/706/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагоноремонтна транспортна компанія» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
03.07.2020 Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 у справі №280/706/19.
Ухвалою Верховного Суду від 14.07.2020 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишено без руху, надано скаржнику час для усунення недоліків касаційної скарги шляхом зазначення дати отримання копії постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 у справі №280/706/19, надання документа про сплату судового збору за подання касаційної скарги у справі.
06.08.2020 (згідно з трек-номером поштового відправлення) Головне управління ДПС у Запорізькій області надіслало до Верховного Суду заяву про усунення недоліків.
Скаржником надано платіжне доручення від 31.07.2020 №1159, яким сплачено 38   420,00 грн судового збору за подання касаційної скарги.
Відповідно до реєстру підтверджень оплат із Казначейства кошти зараховано на казначейський рахунок 31.07.2020.
Скаржником вказано, що копія постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 у справі №280/706/19 отримана 23.07.2020.
Податковим органом зазначено, що касаційна скарга подається у порядку пункту 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, при прийнятті постанови від 04.06.2020 у справі №280/706/19 Третім апеляційним адміністративним судом застосовано норми права без урахування висновку Верховного Суду про застосування норми права у подібних правовідносинах.
Доводи скаржника, що судом апеляційної інстанції не враховано постанову Вищого адміністративного суду України від 04.10.2016 у справі №К/800/14120/16 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України судом враховуються висновки, викладені у рішеннях Верховного Суду.
Також скаржником вказано, що по суті встановленого порушення висновок щодо застосування норми права (пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України) у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №2а-3328/11/0970. Колегія суддів відхиляє даний довід, оскільки висновок у вказаній справі сформовано з урахуванням конкретних обставин справи та оцінки доказів.
Податковим органом зазначено, що судом апеляційної інстанції проігноровано правову позицію Верховного Суду щодо застосування пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України (постанови від 13.03.2018 у справі №804/1113/16, від 30.11.2018 у справі №808/1641/15, від 20.12.2018 у справі №826/3014/16, від 24.01.2019 у справі №826/13963/16, від 12.04.2019 у справі №805/3873/17-а) та правовий висновок, в якому сформовано, що «платник податку має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки, якщо допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Разом з тим, скаржник також посилається на постанову Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, у якій суд відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 (справа №804/1113/16), від 24.05.2019 (справа №826/16221/15), від 03.10.2019 (справа №820/850/16), від 16.10.2019 (справа №820/11291/15), від 22.11.2019 (справа №815/4392/15) тощо. Водночас Верховним Судом сформульовано правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
На думку скаржника, судом апеляційної інстанції не враховано, що відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини призначення та проведення перевірки не повинні доказуватись по справі №280/706/19, оскільки постановою Третього апеляційного адміністративного суду у справі №280/5531/18 вже встановлено, що дії контролюючого органу щодо призначення та проведення перевірки не є такими, що порушують права позивача.
Розглянувши наведені доводи, колегія суддів зауважує наступне. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Враховуючи специфіку фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що скаржником не доведено подібність правовідносин у справі №280/706/19 та у наведених постановах Верховного Суду, 
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 у справі №280/706/19 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді 	 І.А. Васильєва  	
          	 Л.І. Бившева  В.П. Юрченко