Номер провадження: 33/813/1401/20
Номер справи місцевого суду: 522/16026/20 
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л.В. 
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеського апеляційного суду в особі судді - Гірняк Л.А.

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

Захисника особи, яка притягується до 
адміністративної відповідальності - Ситніка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29.10.2020 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,- 

В С Т А Н О В И В :
ПРОЦЕДУРА: 
04.09.2020 року ДОП СП Приморського ВП в м. Одеса лейтенантом поліції Коханюк В.А. складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 191212 в якому зазначено, що 04.09.2020        року старший офіціант закладу кафе-бару №4 ОСОБА_1. за адресою: м. Одеса, вулиця Буніна, будинок №27, знаходилась на робочому місці, та обслуговувала клієнтів без вдягнутих засобів індивідуального захисту, чим порушила правила, щодо карантину людей, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22.08.2020 року та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.10.2020 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн на користь держави України. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн. в дохід держави.        
На вищезазначену постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН 
Скаржниця посилається на те, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є необгрунтованою та незаконною.
Заявниця не згодна з винесеною постановою та вважає її не законною та не обгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню з одночасним прийняттям нової постанови - про закриття провадження з підстав відсутності в її діях складу інкримінованого правопорушення.
Вважає, що судовий розгляд проведено неповно і необ`єктивно, висновки суду про її винність суперечать фактичним обставинам справи.
При цьому зазначає, що адміністративний протокол не є доказом вини.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ
До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали адміністративної справи по відношенню до ОСОБА_1. , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для прийняття рішення за ст. 44-3 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 191212 вбачається, що 04.09.2020 року старший офіціант закладу кафе-бару №4 ОСОБА_1. , яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вулиця Буніна, будинок №27, перебувала на робочому місці, та обслуговувала клієнтів без вдягнутих засобів індивідуального захисту, чим порушила правила, щодо карантину людей, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22.08.2020 року та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.З вищевказаним правопорушенням ОСОБА_4 не погодився про що зазначив в протоколі та завірив його підписом (а.с. 1).
Протокол складено за відсутності свідків (а.с.1).
Пояснення ОСОБА_1 надала на окремому аркуші з яких вбачається, що вона дійсно працює за вказаною адресою та щойно приступила на роботу. З приводу порушення нею правил карантину людей та зі складеним протоколом не згодна та вважає його видуманим.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу №5-0000000017 від 23.07.2020 року ОСОБА_1 прийнята на роботу в кафе-бару №4 на посаду офіціантки та складено трудовий договір №5 (а.с.11, 12-13).
ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді, вислухавши ОСОБА_1 , обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, постанова скасуванню із закриттям провадження по справі з підстав, передбачених ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП виходячи з наступного.
Із постанови вбачається, що суд першої інстанції в обгрунтування своїх висновків про доведеність вини ОСОБА_1 , в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП поклав дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та розглянув справу за його відсутності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати іншіобставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Між тим, виконання вимог даної процесуальної норми судом першої інстанції не дотримано. 
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст.251 КУпАП. доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд дослідив матеріали справи, а саме
-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №191212 від 04.09.2020 року;
-письмові пояснення ОСОБА_1 ;
-завірену копію наказу №5-0000000017 від 23.07.2020 року про прийняття ОСОБА_1 в кафе-бар № 4 на посаду офіціантки;
-трудовий договір №5 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 23.07.2020 року.
Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.
Практикою ЄСПЛ констатується, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в Демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а саме комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.
Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Тобто, відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів можуть нести тільки суб`єкти господарювання, оскільки вони здійснюють господарську діяльність.
Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 обслуговувала клієнтів без вдягнутих засобів індивідуального захисту матеріали справи не містять.
З врахуванням відсутності доказів щодо вини ОСОБА_1 , в порушенні постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.08.2020 року, районний суд помилково визнав її винною в порушенні ст. 44-3 КУпАП та наклав штраф у розмірі 17000,00 грн, оскільки посилання на постанову не становить склад адміністративного правопорушення.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не тягне за собою визнання його як доказу про порушення ОСОБА_1 права щодо карантину людей.
Зазначені обставини свідчать про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та істотне порушення норм процесуального права та є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а провадження підлягає закриттю з підстав передбачених п.1 ч. 1 ст. 247 України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. 
Зазначені обставини свідчать про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та істотне порушення норм процесуального права та є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а провадження підлягає закриттю з підстав передбачених п.1 ч. 1 ст. 247 України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП
Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.7, 8, 245, 247, 256, 278, 280, 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.10.2020 року - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк