Ухвала
 
17 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 203/1942/18
провадження № 61-3616св20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., 
 
учасники справи:
позивач - Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу                 ОСОБА_1  на заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від  08 серпня 2019 року в складі судді                       Католікяна М. О. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року в складі колегії суддів: Варенко О. П., Городничої В. С.,    Лаченкової О. В.,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2018 року Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської радизвернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення.
Заочним рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від  08 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року, позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 44 489,87 грн (основана заборгованість - 30 014,55 грн, три відсотки річних - 2 171,40 грн, інфляційні втрати - 12 303,92 грн).
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У лютому 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1  та витребувано справу із суду першої інстанції.
В ухвалі Верховного Суду від 18 березня 2020 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 229/1539/17, від 15 липня 2019 року № 235/499/17, від 11 вересня 2019 року у справі № 266/1540/16-ц, зазначена справа має виняткове значення для відповідача, оскільки вона є особою з інвалідністю другої групи, пред`явлена до стягнення з неї сума заборгованості в розмірі 44 489,87 грн є для неї значною, при цьому враховано предмет позову, складність справи, а також значення справи для особи, яка подає касаційну скаргу (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,  є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах                2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, та вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування норм матеріального права та дотримання норм процесуального права.
Керуючись статтями 260, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведенняза касаційною скаргою  ОСОБА_1  на заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від  08 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                           М. М. Русинчук
 
          Н. О. Антоненко
 
          І. О. Дундар