УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 682/1843/20
Провадження № 22-ц/4820/1915/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд
 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.
 
розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 682/1843/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2020 року в складі судді Шевчука В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.
На підтримання заявлених позовних вимог позивач вказувала, що 24 квітня 2015 року було укладено шлюб з ОСОБА_2 , під час перебування у якому у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані та проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач жодної допомоги на утримання дітей не надає, хоча ОСОБА_2 може надавати таку допомогу оскільки на даний час працює за кордоном у Литовській республіці у місті Шауляй в транспортній компанії і його заробіток на місяць становить 1800 Євро. 
Тому ОСОБА_1 просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. 
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2020 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.
Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
ОСОБА_1 не погодилася з таким рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, вважає його незаконним та необґрунтованим. Апелянт вказує, що відповідач в своєму відзиві на позовну заяву визнавав факт роботи за кордоном, однак зазначає про своє неофіційне працевлаштування та відсутність постійного місця роботи як в Україні так і за кордоном, проте їй достеменно відомо що відповідач працевлаштований та отримує офіційну заробітну плату в розмірі 1800 Євро. Апелянт вважає, що посилання на недопустимість стягнення з заробітної плати доходу більше 50% підтверджує факт все ж таки стабільного заробітку відповідача. 
З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2020 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 24 квітня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. 
Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На даний час ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає з позивачкою та перебувають на її повному утриманні.
Відповідач допомоги на утримання дитини позивачці не надає.
Крім того, згідно рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2011 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 05 липня 2011 року.
У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. 
       Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі.
Постановляючи рішення про стягнення з відповідача аліментів, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, є здоровою працездатною особою, він спроможний та зобов`язаний утримувати своїх дітей.
При цьому колегія суддів вважає, що з врахуванням норм сімейного законодавства, обставин справи, сплати відповідачем аліментів на іншу дитину, суд першої інстанції правомірно визначив аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.
Таким чином, суд першої інстанції правомірно задовольнив позов частково, з цим висновком погоджується і колегія апеляційного суду враховуючи фактичні обставини справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей.
Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин справи в частині дослідження реального розміру доходу, офіційного працевлаштування відповідача, наявність в нього стабільного заробітку, що на думку апелянта впливає на розмір аліментів слід відхилити.
Позивач просив суд стягнути аліменти на її користь в частці від заробітку відповідача, що судом частково і було задоволено, а тому в даному випадку розмір доходів відповідача ніяким чином не впливає на розмір частки від його доходу, адже незалежно від розміру доходу відповідача позивач буде отримати відповідну частку від цього доходу.
При цьому, апелянтом в апеляційній скарзі не вказано достатніх та обґрунтованих доказів з приводу визначення аліментів саме в розмірі 2/5 часток від заробітку відповідача, а вказані доводи не спростовують висновків суду першої інстанції
Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 грудня 2020 року.

        Судді                                         А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох