06.11.20
22-ц/812/1788/20
Справа №487/4325/18
Провадження №22-ц/812/1788/20
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А
Іменем України
03 листопада 2020 року          м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,
при секретарі судового засідання - Біляєвій В.М.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - ОСОБА_2 ,
відповідача - ОСОБА_3 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу  ОСОБА_4  на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2020 року, постановлену головуючим суддею Бобровою І.В. у приміщенні цього суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є в спільній власності, та визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є в спільній власності та визначення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В
У липні 2018 р. ОСОБА_5  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є в спільній власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.
Позов мотивовано тим, що позивачка та відповідачі є співвласниками часток в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_5 – 21/100 частки, ОСОБА_4 – 1/5 частка, ОСОБА_6 – 37/100 та ОСОБА_3 – 11/50 часток відповідно. Спочатку між співвласниками в житловому будинку склався певний порядок користування житловим будинком зі спорудами та земельною ділянкою, але на даний час деякі відповідачі, до яких перейшло право власності від попередніх співвласників, почали без попереднього узгодження самовільне будівництво шляхом самостійного визначення площі земельної ділянки, що є в спільному сумісному користуванні для особистого будівництва, чим і порушують права позивачки як співвласника нерухомого майна.
Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила суд здійснити виділ у натурі 21/100 (11/100 та 1/10) належних їй на праві власності часток із майна, що є у спільній частковій власності, з припиненням останньої та складається з приміщень 5-1, 5-2, 5-4, 5-5, 5-6, 5-7 в житловому будинку літ. «А» житловою площею 50,6 кв.м., загальною площею 70,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належить їй на праві власності та визначити їй порядок користування земельною ділянкою за цією адресою, а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати.
У серпні 2018 р. ОСОБА_4 подав до суду зустрічну позовну заяву до  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про виділ йому в натурі 1/5 частки із майна, що є в спільній власності - вищевказаного будинку, та визначення порядку користування земельною ділянкою.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_4 та відповідачі є співвласниками часток житлового будинку з відповідними господарськими і побутовими спорудами та будівлями, що розташований за адресою:  АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_5 – 21/100 частки, ОСОБА_6 – 37/100 частки, ОСОБА_3 – 11/50 частки. Частина будинку, що належить ОСОБА_4 межує із частиною, що належить  ОСОБА_5 . Оскільки житловий будинок старий та потребує капітального ремонту, ОСОБА_4 вживаються заходи по його відновленню, однак ОСОБА_5 почала чинити перешкоди у реалізації ним законного права на власність. Зокрема, ОСОБА_5 вчиняються дії щодо руйнування огорожі, яка є у власності всіх співвласників. Крім того, позивач зазначає, що співвласники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому. При здійсненні поділу майна в натурі співвласнику передаються частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд виділити йому в натурі 1/5 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок за вищевказаною адресою, що складається із житлового будинку літ. «А», коридору літ. 4-1 розміром 9,3 кв.м., житлової кімнати літ.4-2, розміром 19,6 кв.м., житлової кімнати літ. 4-3 розміром 24,5 кв.м., санвузлу літ.4-4 розміром 2,4 кв.м., сараю літ. Ж розміром 2,10 кв.м., 1/5 частки споруд (замощення) літ. № І, № ІІ, № ІІІ, 1/5 частку огорожі літ №2, 3, 6, 7, 9, 10 з урахуванням висновку експерта, припинивши право спільної часткової власності ОСОБА_4 та виділивши їх в окремий об`єкт; визначити порядок користування земельною ділянкою кадастровий номер 4810136300:01:015:0009 за адресою: АДРЕСА_1 співвласнику ОСОБА_4 у відповідності до 1/5 частки у спільній частковій власності на житловий будинок: під забудовами в житловому будинку літ. А коридор літ. 4-1, житлова кімната літ. 4-2, житлова кімната літ. 4-3, санвузол літ. 4-4, для обслуговування житлового будинку до сараю літ. Ж та під сараєм, з урахуванням місць загального користування проходу та проїзду згідно висновку експерта.
Крім того, ним було заявлено клопотання про призначення судово-будівельної експертизи, проведення якої заявник просив доручити експерту ОСОБА_7 .
У вересні 2018 р. представником ОСОБА_5 - ОСОБА_8 також подано клопотання про призначення судово-будівельної експертизи, проведення якої заявник просив доручити експерту ОСОБА_7 .
Ухвалою від 19 вересня 2018 року первісний та зустрічний позов прийняті судом до спільного розгляду.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2018 р. постановлено призначити по справі судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.
Проведення експертизи доручено експерту ОСОБА_7 з Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області, попереджено експерта про кримінальну відповідальність за статтями 385, 386 КК України.
Провадження в справі до виготовлення висновку експерта зупинено.
21 травня 2019 року від судового експерта Лесків С.А. надійшов висновок №125-006/1 від 12 квітня 2019 року.
У січні 2020 р. представник позивачки ОСОБА_5 - ОСОБА_9 подав клопотання про визнання неправомірним наданого ОСОБА_7 висновку та призначення по справі повторної судово-будівельної та земельно-технічної експертизи.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2020 р. вищевказане клопотання представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_9 задоволено та призначено у вказаній справі судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 липня 2020 року вищевказана ухвала була скасована, а у задоволені клопотання про проведення експертизи відмовленою.
У вересні 2020 року представник позивачки ОСОБА_5 – адвокат Коренко Т.В. подала клопотання про визнання неправомірним наданого ОСОБА_7 висновку та призначення по справі повторної судово-будівельної та земельно-технічної експертизи.
Клопотання мотивовано тим, що висновок експерта є необґрунтованим та таким, що суперечить матеріалам справи та викликає сумніви в його правильності.
Так, експертом при складані висновку №1125-006/1 від 12 квітня 2019 року було використано геодезичну зйомку земельної ділянки домоволодіння по АДРЕСА_1 , виконану інженером - землевпорядником ФОП ОСОБА_10 , якої не має в матеріалах справи;
- у зазначеному висновку експертом не зазначені самовільно побудовані споруди відповідача - ОСОБА_4 , доказом чого є акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та охороною земель від 19 березня 2019 року Управління державного-архітектурного - будівельного контролю у Миколаївської міської ради від 20 липня 2018 року, відповідно до якого оглядом встановлено факт самочинного виконання будівельних робіт без надання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідного органу державного архітектурно -будівельного контролю;
-лист адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 04 вересня 2018 року, відповідно до якого в результаті огляду зафіксовано, що на дворовій території спільного домоволодіння проводяться будівельні роботи на земельній ділянці загального користування ОСОБА_4 без запису у базі зареєстрованих документів, що дають право на виконання будівельних робіт;
-акт комісійного розгляду від 07 серпня 2020 року та лист відповідь Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради від 13 серпня 2020 року, що на земельні ділянці за спірною адресою без належного дозволу та затвердженого проекту побудовано будівлю, орієнтованою площею 3 х 6 кв.м., що є порушенням ст.356 КК України;
-є суперечливими зазначення експертом у висновку про відсутність у ОСОБА_4 незаконних будівель, в той же час, на ст. 26 висновку зазначено, що ОСОБА_4 належить 171.53 кв.м., зокрема під будівлями 121.44 кв.м., під землею 50.13 кв.м., а в документах на право власності та в технічному паспорті на попереднього власника ОСОБА_11 всього 66.3 кв.м.;
-у висновку не було постановлено та обґрунтовано межу між земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та з іншого боку ОСОБА_5 та ОСОБА_12 ;
-експерт у додатку №2 до експертизи вказує одне, а в описовій частині та висновку інше, а саме, що доріжка відходить у власність ОСОБА_5 , а у висновку зазначає, що ділянка загальною площею користування знаходиться між всіма співвласниками, що проходить від воріт шириною 4. 89 м., не вказуючи, що йде звуження і не має такої ширини вздовж дворових території в праві боковій частині, а також у задній торцевій частині, яка прилягає до надвірних господарських будівель, а також до земельної ділянки під городом в задній торцевій частині;
-також у проваджені суду знаходиться цивільна права за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, шляхом знесення самовільної побудови;
- ОСОБА_4 звертаючись з позовом просить виділити йому за спірною адресою земельну ділянку з кадастровим номером 4810136300:01:015:0009, якої не існує;
-у вказані справі визначальне значення має встановлення первинних часток та площ земельної ділянки, які були виділені попереднім власникам спірних земельних ділянок, а також встановлення їх меж, відсутності чи наявність фактичного порядку користування земельною ділянкою, коли саме побудовано будинки належні сторонам у справі, а також з`ясувати межі суміжних земельних ділянок.
Крім того, заявник вказував, що експертом Регіональної торгово-промислової палати помилково проведено дослідження іншого домоволодіння за зовсім іншою адресою: АДРЕСА_1 , що є іншою від вказаної в ухвалі Заводського районного суду м. Миколаєва об`єкта дослідження-домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2020 року клопотання представника позивача ОСОБА_5 - адвоката Коренко Т.В. задоволено та призначено у вказаній справі повторну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.
На вирішення експерта поставлено наступні питання:
- визначити, яка реальна частка у житловому будинку на даний час є у співвласника ОСОБА_5 , якщо є розбіжність між реальною часткою та частками зазначеними в правовстановлюючих документах, зазначити за рахунок чого?
- які можливі варіанти виділу в натурі 21/100 (11/100+1/10) часток у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, які є у спільній частковій власності з припиненням останньої по АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_5 , відповідно до ідеальних часток. Якщо виділ в натурі не можливий з будь-яких обставин, то визначити порядок користування земельною ділянкою?
- визначити варіанти порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 для співвласника ОСОБА_5 відповідно до належних їй 21/100 часток домоволодіння?
Проведення експертизи доручено експертам Миколаївського НДЕКЦ МВС України, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Провадження у справі до закінчення експертизи зупинено.
Ухвала суду мотивована тим, що при складанні висновку №1125-006/1 від 12 квітня 2019 року експертом була використана геодезична зйомка земельної ділянки по АДРЕСА_1 , виконана ФОП ОСОБА_10 , проте у матеріалах цивільної справи такий документ відсутній, а будь-яких клопотань про витребування додаткових доказів для проведення експертного дослідження експертом заявлено не було.
В той же час, під час допиту експерта ОСОБА_13 у судовому засіданні, остання пояснила, що складаючи висновок експертизи нею були враховані самочинні будови, які розташовані за адресою: по АДРЕСА_1 , проте вони не мають суттєвого значення для остаточного висновку, що свідчить про його необ`єктивність та викликає сумнів у його правильності.
Крім того, експертний висновок має бути перевіреним з точки зору: додержання норм закону при призначенні та проведенні експертизи; компетентності експерта; наявності або відсутності обставин, що усувають його від участі у справі; чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатності поданих експерту предметів і документів об`єктів дослідження; наукової обґрунтованості висновку; застосування належної методики; обґрунтованості висновку за повідомлених експерту даних і чи не збиралися вихідні дані самим експертом; повноти, обґрунтованості та правильності відповідей експерта на поставлені питання та їх узгодженості з іншими фактичними даними у справі.
Зважаючи на викладене та враховуючи, що висновок експерта №1125-006/1 від 12.04.2019 року викликає сумніви у його правильності, суд не має спеціальних знань для вирішення вказаних у клопотанні про призначення експертизи питань, з метою повного всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд першої інстанції вважав за необхідне призначити повторну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Миколаївського НДЕКЦ МВС України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що ухвала суду є необґрунтованою та безпідставною та просить її скасувати, та відмовити ОСОБА_5 у клопотанні про призначення експертизи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач та її представник знову не надали жодних доказів того, що відповідач здійснив самочинну прибудову.
Так, позивачем не надано виготовленого технічного паспорту у якому б було відображено самочинне будівництво та більше того, що позивач не зазначає жодних поважних підстав для несвоєчасного подання таких доказів, якщо б вони і були. Про здійснення нібито самовільного будівництва відповідачем, позивач зазначала ще під час подання позову та у заяві про забезпечення позову у 2018 році. Позивач не зазначає поважності ненадання доказів, не надання доказів в обґрунтування своїх доводів.
Більш того, під час заявлення клопотання про проведення повторної експертизи не було обґрунтовано поважності пропуску строку для подання доказів та витребування доказів, в тому числі й шляхом призначення експертизи у судовому порядку.
Не відповідають дійсності доводи позивача про самостійний збір експертом доказів, а саме геодезичної зйомки, оскільки такі матеріали було надано експерту разом з матеріалами справи. Отже експерт керувався лише тими документами, що були у матеріалах справи.
Експертом у судовому засадні зазначено, що наразі земельна ділянка є більшою за розмір, вказаний у рішенні про виділення земельної ділянки та розподіл кварталів, а тому експертом за основу взято саме розмір, виділений на вказаний двір рішенням органу місцевого самоврядування.
Таким чином, позивачем безпідставно заявлено про проведення повторної експертизи, а судом першої інстанції необґрунтовано задоволено клопотання.
Крім того, в даному випадку на думку апелянта, позивач зловживає своїм правом та передчасно заявляє клопотання, повідомляючи про обізнаність суду про зміст доказів, який наразі не досліджувався у судовому засіданні.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 – адвокат Коренко Т.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Інші учасники справи правом на відзив не скористалися.
У суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Родіонова В.Є. апеляційну скаргу підтримала, просила про її задоволення.
Представник позивача ОСОБА_5 – адвокат Коренко Т.В., відповідач ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали, просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Позивач ОСОБА_5 , відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що в силу ч.2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи без їх участі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.
Вимоги до судового рішення викладені у ст. ст. 263, 264 ЦПК України.
Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із позовом, ОСОБА_5 просила суд здійснити виділ у натурі належних їй на праві власності 21/100 часток із майна, що є у спільній частковій власності, - житлового будинку по АДРЕСА_1 з припиненням останньої та визначити їй порядок користування земельною ділянкою за цією адресою.
У зустрічному позові ОСОБА_4 також просив про виділ в натурі належної йому на праві власності 1/5 частки у вищевказаному житловому будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2018 р. по справі призначена судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза, на вирішення якої поставлені наступні питання:
1.Визначити, яка реальна частка у житловому будинку на даний час є у співвласника ОСОБА_5 , якщо є розбіжності між реальною часткою та частками, зазначеними в правовстановлюючих документах, то зазначити, за рахунок чого?
2. Які можливі варіанти виділу 21/100 (11/100+1/10) часток у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, які є у спільній частковій власності по АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_5 відповідно до ідеальних часток та виниклого порядку користування між співвласниками?
3. Які можливі визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 для співвласника ОСОБА_5 з урахуванням її ідеальної частки та виниклого порядку користування з іншими співвласниками житлового будинку?
4. Визначити, яка реальна частка у житловому будинку на даний час є у співвласника ОСОБА_4 , якщо є розбіжності між реальною часткою та частками, зазначеними в правовстановлюючих документах, то зазначити, за рахунок чого?
5. Чи можливо з технічної точки зору визначити та виділити в натурі 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка належить ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , з урахуванням його ідеальної частки ?
6. Якщо можливо, то вказати декілька варіантів з незначним відступом від ідеальних часток із зазначенням робіт по переобладнанню житлових та господарських будівель і споруд для можливого реального виділу частки в натурі. Визначити варіанти користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 з урахуванням варіантів виділеної ОСОБА_4 частки.
21 травня 2019 року до суду надійшов висновок судового експерта Лесків С.А. №125-006/1 від 12 квітня 2019 року, відповідно до якого виділ належних співвласникам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 часток житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по АДРЕСА_1 у самостійні ізольовані квартири є технічно можливим та запропоновано варіант такого виділу, а також варіант визначення порядку користування земельною ділянкою.
Зокрема, запропонований варіант виділу домоволодіння, наближений до ідеальних часток, згідно порядку користування, що склався: у користуванні співвласника ОСОБА_5 з часткою 21/100 частини виділяється частина житлового будинку літ. «А-1» - квартира АДРЕСА_2 (5-1- гостьова пл. 11,2 кв.м,- 16358 грн 5-2- житлова пл. 12,4 кв.м. - 18110 грн 5-4 -коридор пл. 3,5 кв.м. - 5112 грн 5-5 - кухня пл. 13,0 кв.м. - 18987 грн 5-6 - санвузол пл. 3,0 кв.м. -4392 грн 5-7 - житлова пл. 27,0 кв.м. - 39434 грн.). Разом по квартирі АДРЕСА_2 : пл. 70,1 кв.м.- 102382 грн Надвірні узаконені господарські будови. 1/3 частина літ. «Б»- сарай -1937р. - пл. 7,1 кв.м.- 2591 грн., літ. «Т» - гараж - 1998р - пл 21,1 кв.м,- 22700 грн, 21/100 частина №2,3,6,7,9,10 - огорожа - 8412 грн., І100 частина №1, ІЦІІ - замощення- 3557 грн. Всього інвентарною вартістю - 139642 грн. Реальна частка складає - 31/100 (127673:407930буд.), що на 10/100 більше від частки, що ідеально належить.
У користуванні співвласника ОСОБА_4 з часткою 1/5 частина пропонується виділити: частину житлового будинку літ. «А-1» - квартиру АДРЕСА_3 (4-1- коридор пл. 9,3 кв.м. - 13583 грн 4-2- житлова пл. 19,6 кв.м. - 28626 грн. 4-3 - житлова пл. 24,5 кв.м. - 35782 грн. 4-4 - санвузол пл.2,4 кв.м. - 3506 грн.). Разом по квартирі АДРЕСА_3 : пл. 55,8 кв.м. – інвентарною вартістю -81497,0 грн. Надвірні узаконені господарські будови: літ «Ж» - сарай – 1980 р.- пл. 10,5 кв.м.- 5276 грн., 1/5 частина №2,3,6,7,9,10 - огорожа - 8012 грн., 1/5 частина №1, IIЛІІ - замощення - 3388 грн. Всього інвентарною вартістю - 98173,0 грн. Реальна частка складає 21/100 (86773: 407930буд.), що на 1/100 більше від частки, що ідеально належить.
Графічно виділ частки житлового будинку викладений у додатку № 1.
Сума грошової компенсації для даного варіанту експертом не визначена з посиланням на те, що збільшення ідеальних часток у співвласників виникло в зв`язку із збільшенням загальної площі квартир співвласників за рахунок узаконених прибудов до частини житлового будинку у користуванні співвласників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а саме: у співвласника ОСОБА_5 за рахунок прибудов літ. «а2» та літ. «а4», та у співвласника ОСОБА_4 - за рахунок прибудови літ. «а», яка була узаконена рішенням Заводського райвиконкому №421 від 16 листопада 1984 р.
Згідно висновку експерта у користуванні співвласників знаходяться ізольовані чистини житлового будинку, при цьому які-небудь роботи з переобладнання не потрібні.
Варіант визначення порядку користування земельною ділянкою.
Земельна ділянка АДРЕСА_1 , згідно рішення №1293 від 08 серпня 1955 р. складає 1031,0 кв.м. з наступними зовнішніми розмірами: по фасаду - по прямій - 24,40 м; по лівій межі - по прямій - 49,25м; по правій межі - по ламаній з прямих - 40,04 м; по тильній стороні - по прямій - 19,5м.
Згідно Геодезичної зйомки земельної ділянки домоволодіння  АДРЕСА_1 , виконаної сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_10  станом на березень 2019 року площа земельної ділянки складає 1068,0 кв.м. з наступними зовнішніми розмірами: по фасаду - по прямій - 23,63 м; по лівій межі - по прямій - 48,31м; по правій межі - по ламаній з прямих - 47,8м; по тильній стороні - по прямій -18,65м.
Розбіжність в більший бік між фактичною площею земельної ділянки та площею, яка виділялася згідно рішення, складає 37,0 кв.м., яка утворилася в результаті збільшення правої бокової межі на 7,74м .
Для визначення порядку користування земельної ділянки за адресом: АДРЕСА_1 експертом врахована земельна ділянка площею 1031,0 кв.м., що відведена згідно Рішення №1293 від 08 серпня 1955 р. без рахування залишків - 37,0 кв.м.
На підставі вищевикладених положень, виходячи з особливостей розташування житлового будинку, а також частин будинку в користуванні співвласників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , надвірних господарських будов і споруд на земельній ділянці, з урахуванням технічних норм і конфігурацій земельної ділянки, на розгляд суду надається один варіант визначення порядку користування земельної ділянки згідно порядку користування, що склався з урахуванням побажання співвласників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 : ділянка загального користування між всіма співвласниками проходить від воріт шириною - 4,89м. вздовж дворової території в правій боковій частині, а також в задній торцевій частині, яка прилягає до надвірних господарських будівель, а також з земельної ділянки під городом в задній торцевій частині. Загальна площа земельної ділянки, що знаходиться в користуванні між всіма співвласниками, складає 218,89 кв.м.
Частина житлового будинку, яка виділяється в користування співвласнику ОСОБА_5 знаходиться в серединній частині, надвірні господарські споруди вздовж правої боковій частині
Частина житлового будинку, яка виділяється в користування співвласнику ОСОБА_4 знаходиться вздовж лівої бокової частині, надвірні господарські споруди та будівлі вздовж лівої бокової межі.
На підставі вимірів, виконаних розрахунків, площі земельних ділянок, що виділяються в користування співвласникам, згідно виконаної геодезичної зйомки ФОП ОСОБА_10 та відповідають порядку користування, що склався, з урахуванням побажання співвласників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , складають: ОСОБА_5 - 187,47кв.м., зокрема: під будівлями - 116,99 кв.м., під індивідуальною землею - 70,48 кв.м.  ОСОБА_4 - 171,57 кв.м., зокрема: під будівлями - 121,44 кв.м., під індивідуальною землею - 50,13 кв.м.
15 вересня 2020 року представник позивачки ОСОБА_5 - адвокат Коренко Т.В. подала до суду клопотання про призначення по справі повторної судово-будівельної та земельно-технічної експертизи.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються , зокрема, висновками експертів.
Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (частини 1, 2 статті 102 ЦПК України).
Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частини 1 статті 103 ЦПК України).
В силу ч.2 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).
Таким чином, при зверненні із клопотанням про призначення у справі повторної експертизи сторона має довести, а суду слід встановити, що наявний у справі висновок експертизи є необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.
Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5 (далі – Інструкція), повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Як роз`яснено у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.
Маючи сумніви у правильності експертного висновку, суд першої інстанції наділений правом, у відповідності до ч. 2 ст. 239 ЦПК України, викликати експерта та поставити йому питання для роз`яснення виготовленого ним висновку з метою усунення суперечностей, недопущення порушення прав учасників справи щодо надання ними доказів, всебічного і повного з`ясування обставин справи, що потребує спеціальних знань.
У випадку, якщо роз`яснення експерта не усунули, на думку суду, суперечностей або неясностей висновку та за наявності відповідного клопотання може бути вирішено питання про призначення повторної експертизи, проте з наведенням відповідних мотивів для цього та викладенням мотивованої оцінки аргументів на користь її призначення.
Задовольняючи клопотання представника позивача про призначення по справі повторної судово-будівельної та земельно-технічної експертизи суд першої інстанції встановив, що при складанні висновку №1125-006/1 від 12 квітня 2019 року експертом була використана геодезична зйомка земельної ділянки по АДРЕСА_1 , виконана ФОП ОСОБА_10 , проте у матеріалах цивільної справи такий документ відсутній, а будь-яких клопотань про витребування додаткових доказів для проведення експертного дослідження експертом заявлено не було.
Більш того, під час допиту експерта ОСОБА_13 у судовому засіданні, остання пояснила, що при складані нею висновку було враховані самочинні будови, які розташовані за адресою: по АДРЕСА_1 , проте вони не мають суттєвого значення для остаточного висновку.
Зважаючи на наведені обставини, у суду виникли сумніви щодо об`єктивності та правильності висновку експерта № 125-006/1 від 12 квітня 2019 року, а тому вважав за необхідне призначити повторну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Миколаївського НДЕКЦ МВС України.
Так, відповідно до п.5.1.6 Інструкції для вирішення питання щодо визначення технічно можливості розподілу (виділу частин, визначення порядку) об`єктів нерухомого майна (житлових будинків, квартир, об`єктів комерційного та промислового призначення) та надання варіантів такого розподілу експерту необхідно надати правовстановлювальні документи на об`єкт нерухомості, дані щодо часток співвласників, документи про прийняття в експлуатацію об`єкта, матеріали технічної інвентаризації, дані щодо фактичного використання нерухомого майна).
Для вирішення питань щодо визначення технічної можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками та надання варіантів такого розподілу (порядку користування експерту, крім зазначених документів у ч.1 п.6.1.3, необхідно надати правовстановлювальні документи на об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди тощо) , що розташовані на земельній ділянці, дані про користування співвласниками цими об`єктами або їх частинами, дані про частки співвласників, матеріали технічної інвентаризації( ч.2 п.6.1.3 ).
У висновку експерта №125-006/1 від 12 квітня 2019 року(т.1 а.с.127-154) зазначено, що спірне домоволодіння складається із одноповерхового житлового будинку літ. «А-1» 1917 року забудови з прибудовами літ. А1,а,а1,а2,а3 у складі приміщень 6-х квартир: квартира АДРЕСА_4 (власник ОСОБА_5 ) 1-1 вбиральня площею 1.4 кв.м., 1-2 коридор площею 6.0 кв.м., 1-3 житлова пл.8.8 кв.м.,1-4 житлова площею 6.1 кв.м., 1-5 житлова площею 24.9 кв.м., разом по квартирі 47.20 кв.м., в тому числі, житлова площа 39.8 кв.м.; квартира АДРЕСА_5 площею 28.2 кв.м. в тому числі житлова 13.9 кв.м.
Квартира АДРЕСА_3 (власник ОСОБА_4 ) 4-1 коридор площею 9.3 кв.м.,4-2 житлова площею 19.6 кв.м. 4-3 житлова площею 24.5 кв.м. 4-4 санвузол площею 2.4 кв.м., разом по цій квартирі площа 55.80 кв.м., в тому числі житлова -44.1 кв.м.
Квартира АДРЕСА_2 площею 790.1 кв.м., в тому числі житлово 50.6 кв.м.,; квартира АДРЕСА_2 площею 27.7 кв.м., в тому числі, житлова 10.20 кв.м. 
Всього по житловому будинку літ.А-1 площею 229 кв.м. в тому числі, житлова 158.60 кв.м., а також господарських споруд: сараїв літ. «Б», «Ж», «И», літньої кухні «С», погріб з шиєю літ. Епд, гараж літ.»Т», вбиральня літ.Х, альтанка літ.Ч, огорож № 2,3,6,7,9,10, замощення №І, ІІ,ІІІ.
При з`ясуванні питання щодо існування самочинно побудованих об`єктів експертом було використано матеріали архівної справи та дані технічних паспортів МБТІ від 10 липня 2017 року, довідки МБТІ від 23 жовтня 2016 року, відповідно до яких було встановлено, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 самовільно побудовані споруди, відсутні.
Однак, експертом не було враховано, що з 15 січня 2019 року діє нова редакція Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджена Наказом Мінрегіону від 26.07.2018 року №186), з врахуванням положень якої відомості технічного паспорта актуальні впродовж одного року з дати проведення технічної інвентаризації. 
А відтак, надані і ОСОБА_5 , і ОСОБА_4 технічні паспорти на спірне нерухоме майно станом на 12 квітня 2019 року є неактуальними.
Наявність самочинних будівель на земельній ділянці спірного домоволодіння підтвердила у судовому засіданні експерт.
Також, такі обставини підтверджуються і наданими представником позивача доказами, крім раніше наданих, новими, а самеактом комісійного розгляду від 07 серпня 2020 року та листом відповіддю Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради від 13 серпня 2020 року, відповідно до яких згідно топографічної зйомки, виконаної у 2018 році будівля має орієнтовані розміри 15м.х 27 м. за вищевказаною адресою. Візуальним оглядом встановлено, що за спірною адресою до будівлі прибудовану прибудову орієнтованими розмірами 3м.х6 м.
Отже, на час проведення дослідження склад спірного домоволодіння суттєво відрізняється від того, з чого виходив експерт, визначаючи варіанти виділу частки співвласника при складанні висновку №125-006/1 від 12 квітня 2019 року.
Однак у дослідницькій частині висновку експертизи в порушення п.4.15 Інструкції відомості про стан об`єкту дослідження експертом викладено не у повному обсязі, проведена відповідачем ОСОБА_4 добудова до його частини житлового будинку, експертом не вказана.
Згідно з пунктом 2.3.2 Інструкції експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.
Отже, судового експерта не наділено повноваженнями для пошуку та витребування речових або письмових доказів. Винятком є випадки, коли у процесі дослідження наданого у встановленому порядку для проведення експертизи об`єкта експерт виявляє інші об`єкти, стосовно яких йому не були поставлені питання або дослідження яких відноситься до компетенції експертів іншої спеціальності (спеціальностей): у такому випадку експерт вправі зафіксувати ці об`єкти, відокремити їх від основного об`єкта (якщо це не пов`язано з пошкодженням або знищенням об`єкта), описати їх у висновку та приєднати їх до матеріалів експертизи.
У разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він з огляду на положення п.2.3 Інструкції вправі просити суд про їх надання. Водночас законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу. Тому суд не може покладати на останніх обов`язок надавати додаткові матеріали безпосередньо експертові на його вимогу.
У матеріалах справи наявні два геодезичних знімання - одне виконано у липні 2018 році ОСОБА_14 за замовленням ОСОБА_4 ( т.1 а.с.64,65) та друге виконане у листопаді 2019 року ОСОБА_15 , за замовленням ОСОБА_5 ( т.1 а.с.216).
Тоді як, у висновку експерт посилався на геодезичне знімання виконане ФОП ОСОБА_10 , яке у матеріалах справи відсутнє.
Звернення експерта до суду з клопотанням про витребування додаткових матеріал, як про це зазначено у висновку експерта, не підтверджується матеріалами справи.
Зважаючи на викладене є незрозумілим з чого виходив експерт, визначаючи варіанти виділу частки співвласника при складанні висновку №125-006/ 1 від 12 квітня 2019 року, з огляду на те, що наявні у матеріалах справи геодезичні знімання мають різні схематичні малюнки спірного об`єкту.
Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про призначення у справі повторної судової будівельно-земельно-технічної експертизи, суд першої інстанції, врахувавши характер спірних правовідносин, виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, крім того, призначаючи у справі повторну експертизу суд першої інстанції виходив з того, що правильність висновку експерта викликає сумніви, оскільки при проведенні первинної експертизи було допущено ряд істотних помилок.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, оскільки він є правильним по суті і до нього суд дійшов при дотриманні норм процесуального права.
Крім того, слід звернути увагу сторонам на те, що запропонований висновком експерта №125-006/1 від 12 квітня 2019 року варіант виділу в натурі частини у спірному житловому будинку, передбачають виділ співвласникам господарської споруди у спільну часткову власність -1/3 частина сараю літ.Б. Між тим, експертом не зазначено, яким чином може бути відокремлена частина господарських споруд (з влаштуванням окремих входів), яка виділяється позивачеві, чи можливо це технічно з огляду на характеристики цих об`єктів, які переобладнання для цього необхідні, що свідчить про те, що, фактично, експертом пропонується залишити вказані господарські споруди у спільному користуванні сторін по справі.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні з позовною заявою, ОСОБА_5 висновок експерта щодо варіантів виділу їй в натурі належної на праві власності частки домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою не надавався, клопотання про призначення судом експертизи з тих питань було заявлено представником ОСОБА_5 адвокатом Душаченком В.В. 19 вересня 2018 року (том 1, а.с. 114-115) і було розглянуто судом у підготовчому судовому засіданні 12 жовтня 2018 року (том 1, а.с. 122-123), яке було закрито судом ухвалою від 17 вересня 2019 року (том 1, а.с. 184-195). Клопотання про призначення повторної судової експертизи надійшло до суду 24 січня 2020 року (том 1, а.с. 213-215). Протокольною ухвалою суду від 05 лютого 2020 року питання щодо призначення повторної експертизи вирішено розглянути після допиту експерта ( т.2 а.с.22-23).
Ухвалою суду від 11 червня 2020 року клопотання про призначення повторної судово-будівельної та земельно-технічної експертизи було задоволено та призначено у справі вказану експертизу.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21 липня 2020 року вищевказана ухвала суду першої інстанції скасовано, у задоволені клопотання відмовлено.
15 вересня 2020 року від представника позивача ОСОБА_5 – адвоката Коренко Т.В. надійшло клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної та земельно - технічної експертизи, надавши нові докази на підтвердження побудови відповідачем ОСОБА_4 самочинно прибудови до житлового будинку.
Приймаючи до уваги те, що у зв`язку з приєднанням до справи на стадії судового розгляду нового доказу, котрий не міг бути долучений до початку розгляду справи по суті у зв`язку із відсутністю такого, для з`ясування обставин по даній справі, що мають значення для правильного вирішення справи, суд підставно вважав, що існувала об`єктивна необхідність на стадії розгляду справи 16 вересня 2020 року задовольнити клопотання представника позивача ОСОБА_5 - адвоката Коренко Т.В. та призначити повторну судову будівельно-технічну та земельну-технічну експертизу.
Таким чином, оскільки спір між вказаними учасниками справи виник відносно зазначеного нерухомого майна, то, на думку апеляційного суду, вказана ухвала суду першої інстанції про призначення за клопотанням представника позивача повторної експертизи, яка є наслідком реалізації права учасника справи на подання доказів, є законною. При цьому апеляційний суд також враховує і тривалість розгляду цієї справи, а також і те, що призначення вказаної експертизи є наслідком вже проведеної у цій справі експертом Лєсків С.А. будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.
За такого, посилання скаржника на неврахування судом відсутності поважних причин для призначення вказаної експертизи та відсутності підстав для призначення вказаної експертизи на вказаній стадії судового розгляду, слід залишити поза увагою.
Обов`язок доказування і подання доказів відповідно до ст.81 ЦПК України покладається на сторони, суд лише сприяє їм у вчиненні процесуальних дій з метою встановлення обставин справи.
Частиною першою статті 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Представником сторони позивача ОСОБА_5 у цій справі визначено конкретний спосіб доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх доводів, виходячи з принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.12, 13 ЦПК України шляхом призначення відповідної експертизи у судовому порядку. Доречі, таким же способом доведеності обставин свого позову скористався і ОСОБА_4 – позивач за зустрічним позовом у цій справі.
Перевірку ж обґрунтованості заявлених вимог суд має встановлювати лише під час судового розгляду.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду про призначення такої експертизи, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду в частині зупинення провадження по справі за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав. В іншій частині вказана постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворські

Судді         Т.М.Базовкіна

Л.М.Царюк

Повний текст постанови складено 06 листопада 2020 року.