П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 р.	м. Одеса	Справа № 420/5074/20	
                                                                                                                    
                                                                                                                             Головуючий в І інстанції: Катаєва Е.В.
                                                                                        Дата та місце ухвалення рішення: 08.07.2020 р. м. Одеса
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Стас Л.В.
                                                                   судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неврахування при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, премії в розмірі 90% від посадового окладу, виплати пенсії в 2018 році з урахуванням лише 50% суми підвищення пенсії, а в 2019 році - з урахуванням лише 75% суми підвищення пенсії, щодо зменшення основного розміру пенсії з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2018 року, виходячи з 74% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням: посадового окладу в розмірі 4650 грн., окладу за військове звання в розмірі 1340 грн., процентної надбавки за вислугу років (50%) в розмірі 2995 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, премії в розмірі 90% від посадового окладу, здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100% суми підвищення пенсії та продовжувати виплачувати в подальшому.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 74 відсотків на 70 відсотків грошового забезпечення та щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок невиплати 100% підвищення пенсії, визначеної з 01.01.2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.01.2018 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням розміру за вислугу років 74 відсотків грошового забезпечення, врахованого для обчислення відповідної пенсії, та у розмірі 100% підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції ґрунтується на засадах верховенства права, є законним та обґрунтованим. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку її основного розміру 74% грошового забезпечення.
Як зазначається самим відповідачем, дата призначення позивачу пенсії 01.12.2012 року. 
З 01.01.2018 року ГУПФУ в Одеській області здійснило перерахунок пенсії позивачу згідно з постановою КМУ № 704 від 30.08.2017 року та постановою КМУ № 103                                    від 21.02.2018 року, та визначено основний розмір пенсії 70% відповідних сум грошового забезпечення, яке склало 8985 грн., в тому числі: оклад за посадою 4650 грн., оклад за військовим званням 1340 грн., надбавка за вислугу років (50%) 2995 грн.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем, ГУПФУ в Одеській області здійснено поетапно виплату суми підвищення пенсії позивачу:                                      з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року – 50% від підвищення, з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року – 75% від підвищення, з 01.01.2020 року – 100% від підвищення. 
Вирішуючи справу та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 вказаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Суд першої інстанції зазначив, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. З огляду на зазначене, а також враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у рішенні               від 04.02.2019 року за результатами розгляду зразкової справи № 240/5401/18, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивачу з 74 відсотків на 70 відсотків грошового забезпечення.
Крім того, вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що в силу приписів ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», п. 4 Порядку № 45 позивач отримав право на перерахунок пенсії у січні 2018 року. В свою чергу, суд першої інстанції зазначив, що пунктами 1, 2 постанови КМУ                   № 103 врегульовані строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку. Суд першої інстанції виходив з того, що вказаними пунктами постанови КМУ фактично зменшено розмір доплат до пенсій за результатами перерахунку у 2018 та 2019 роках. Разом з цим, суд першої інстанції вказав на те, що питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто, частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям «порядок проведення перерахунку пенсії». З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018 року, з урахуванням вже сплачених сум, визначається безпосередньо Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», отже підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності» і що відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати «майном» у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття постанови КМУ № 103 було передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб». 
Також, з посиланням на правові висновки Верховного Суду у рішенні від 13.03.2019 року по зразковій справі № 240/6263/18, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні правовідносини позивача з ГУПФУ щодо перерахунку пенсії позивача без врахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення не може бути розглянуто в рамках цієї адміністративної справи.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідачем у даній справі рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених вимог позивача. 
В свою чергу, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову позивачем не оскаржено.
Вирішуючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів виходить з наступного. 
Згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII, в редакції на момент призначення позивачу пенсії, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття  43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» (пункт «в» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. 
Як зазначається самим відповідачем, ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років з розрахунку її основного розміру 74% грошового забезпечення.
Також, з матеріалів справи вбачається, що з 01.01.2018 року позивачу був здійснений перерахунок його пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців згідно постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 та від 21.02.2018 року № 103.
При цьому, такий перерахунок пенсії відповідачем був здійснений з розрахунку основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення.
Обґрунтовуючи правомірність перерахунку пенсії позивача з урахуванням наведеного процентного співвідношення відповідач послався на те, що станом на момент проведення перерахунку пенсії позивача ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII установлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 
При цьому, відповідач вказує, що за чинною на час перерахунку позивачу пенсії редакції  ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
За таких обставин, відповідач вважає, що ним цілком правомірно з 01.01.2018 року здійснено перерахунок пенсії позивача з розрахунку основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення.
Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визнав безпідставними вказані доводи відповідача, оскільки стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Колегія суддів зазначає, що процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. 
Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які не містять положень щодо перегляду (зміни) при перерахунку пенсій її відсоткового значення від розміру грошового забезпечення.
Тобто, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у особи вислуги років, є незмінним.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 та                            від 21.02.2018 року № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, в редакції на час такого перерахунку, яка застосовується саме при призначенні пенсії. 
За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.
Висновки суду відповідають постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18.
Доводи апеляційної скарги щодо наведеної частини позовних вимог встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Що стосується вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати пенсії з урахування лише частини суми підвищення та зобов`язання відповідача здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» визначено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України                                              від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.
Тобто, у зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.
Отже, з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
У зв`язку з чим, дії ГУПФУ щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є протиправними.
Колегія суддів зазначає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 05 березня 2019 року, з урахуванням вже сплачених сум, визначається Законом № 2262-XII, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності».
Наведені обставини помилково не були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення. 
Висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для перерахунку пенсії з урахуванням 100% підвищення з 01.01.2018 року суперечить наведеним обставинам та правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 09 квітня 2020 року                        № 640/19928/18, від 24 липня 2020 року № 823/2442/18, від 15 липня 2020 року № 520/3360/19, від 24 вересня 2020 року №№ 522/9938/18, 2040/5818/18, 2040/7232/18, від 28 вересня 2020 року № 802/1667/18-а, згідно якої із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року.
Також, висновки суду апеляційної інстанції відповідають постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 року у зразковій справі № 160/3586/19.
Що стосується посилань апелянта на те, що 04.09.2019 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року та перерахованих з 1 січня 2018 року відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року, що виключає, на думку апелянта, можливість виплати позивачу пенсії з урахуванням 100% підвищення, колегія суддів зазначає, що прийняття та набрання чинності наведеної постанови КМУ не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, з огляду на викладене. Так, у даній справі позивачем оскаржуються дії відповідача щодо обмеження виплати пенсії за рахунок часткової виплати суми підвищення до пенсії з 01.01.2018 року. В свою чергу, суд апеляційної інстанції у даній справі дійшов висновків про протиправність таких дій відповідача з 05.03.2019 року. Тобто, наведена постанова прийнята та набрала чинності вже після вчинення відповідачем дій, що є предметом оскарження у даній справі, та не застосовувалась відповідачем при вчиненні оскаржуваних дій щодо перерахунку пенсії позивача. Більш того, відповідачем взагалі не надано доказів щодо застосування постанови КМУ № 804 від 14.08.2019 року при перерахунку пенсії позивача. Таким чином, суд у даній справі позбавлений можливості вирішити питання щодо правомірності чи неправомірності застосування відповідачем постанови КМУ                                        від 14.08.2019 року № 804, оскільки доказів того, що така постанова КМУ була підставою для здійснення виплати позивачу пенсії з урахуванням обмеження суми підвищення до пенсії у відповідному процентному співвідношенні, в тому числі, у 2019 році, відповідачем не надано та відповідно дії відповідача щодо застосування чи не застосування вказаної постанови не є предметом розгляду даної справи. Крім того, колегія суддів враховує, що на час розгляду даної справи постанову КМУ від 14.08.2019 року № 804 визнано протиправною та нечинною рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2020 року у справі                               № 640/19133/19, яке набрало законної сили 31.03.2020 року.
Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо необґрунтованого стягнення при розподілі судових витрат судом першої інстанції з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судового збору, сплаченого позивачем, оскільки згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, судом першої інстанції проведено розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 139 КАС України. 
З огляду на викладене, на підставі ст. 317 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні із викладенням абз. 2-3 його резолютивної частини у новій редакції.  
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – задовольнити частково. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року змінити, виклавши абзаци 2-3 його резолютивної частини в наступній редакції:
«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення з 01.01.2018 року ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років з 74% на 70% грошового забезпечення та щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.».
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 12.11.2020 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Л.В. Стас  

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька