П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/1558/19-а 
Головуючий у 1-й інстанції:  Анісімов О.В. 
          Суддя-доповідач:  Сапальова Т.В. 
21 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Мацького Є.М.  Смілянця Е. С. 
за участю:
секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,
представниці позивача: Татаріної Н.О.,
представника відповідача: Кригана В.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Чернівецького окружного адміністративного суду  від  20 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про  стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2019 року Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 до місцевого бюджету податкового боргу на загальну суму 52808,66 грн.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що суд першої інстанції безпідставно не допустив до участі у судовому засіданні представників відповідача та розглянув справу за його відсутності, що є підставою для скасування рішення. Крім того, суд першої інстанції не врахував той факт, що відповідач оскаржив податкові повідомлення-рішення до суду, тому податковий борг не є узгодженим.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представниця позивача в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представник відповідача в судовому засіданні  підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до відомостей інтегрованої картки за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 52808,66 грн (а.с. 9-10).
Вказана вище заборгованість нарахована позивачу на підставі податкових повідомлень-рішень форми "Ф" №0017634-5202-2411 від 21.08.2018 року та №0021780-5106-2411 від 17.04.2019 року з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 26298,24 грн за 2017 рік та 26510,42 грн за 2018 рік (а.с. 11-12).
Податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0017634-5202-2411 від 21.08.2018 року надіслано та вручене відповідачу 21.09.2018 року, що підтверджується підписом на корінці вказаного податкового повідомлення-рішення (а.с. 11).
Податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0021780-5106-2411 від 17.04.2019 року надіслано та вручене представнику відповідача за довіреністю ОСОБА_2 31.05.2019 року, що підтверджується відміткою посадової особи поштового зв`язку (а.с. 12).
У зв`язку із наявністю податкового боргу, що утворився внаслідок несплати відповідачем податкового зобов`язання в розмірі 26298,24 грн, відповідачу надіслано на офіційну адресу податкову вимогу форми "Ф" від 10.12.2018 року №113004-51 та вручене представнику відповідача за довіреністю ОСОБА_2 23.01.2019 року (а.с. 13). 
Оскільки відповідач не сплатив податковий борг в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу на загальну суму 52808,66 грн. – є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Згідно з пп.16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з пп.14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Пп."е" п.176.1 ст.176 ПК України передбачено, що  платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Таким чином, у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення або ж закінчення процедури його оскарження, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань такі податкові зобов`язання вважаються узгодженими. Факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк.
Оцінюючи висновки суду першої інстанції про узгодженість сум податкового боргу у розмірі 52 808,66 грн, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
За змістом пункту 56.18 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно з пп. 60.1.4 п. 60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
У такому випадку податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (п. 60.5 ст. 60 ПК України).
Таким чином, з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду про скасування рішення контролюючого органу, яким визначені грошові зобов`язання, останнє вважається відкликаним та не створює будь-яких правових наслідків з моменту його прийняття.
З матеріалів справи встановлено, що сума недоїмки за податковим боргом визначена на підставі податкових повідомлень-рішень форми "Ф" №0017634-5202-2411 від 21.08.2018 року та №0021780-5106-2411 від 17.04.2019 року.
При цьому податкові повідомлення-рішення форми "Ф" №0017634-5202-2411 від 21.08.2018 року та №0021780-5106-2411 від 17.04.2019 року оскаржені ОСОБА_1 до суду.
З матеріалів справи встановлено, що в запереченні від 08.01.2020 представник відповідача повідомив про оскарження вказаних вище податкових повідомлень-рішень до суду та заявив клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.46).
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження відмовлено у зв`язку з відсутністю ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі про оскарження податкових повідомлень-рішень.
Водночас, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року у справі № 824/74/20-а відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2020  року у справі № 824/74/20-а, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення форми "Ф" від 21 серпня 2018 року №0017634-5202-2411 та від 17 квітня 2019 року №0021780-5106-2411.
Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Отже, станом на момент розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначено наявність податкового боргу у ОСОБА_1 , скасовані судовим рішенням, що набрало законної сили, і в силу положень п. 60.5 ст. 60 ПК України вважаються відкликаними, тому підстави для стягнення вказаного податкового боргу з відповідача відсутні.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про узгодженість податкового боргу ОСОБА_1 на загальну суму 52808,66 грн та наявність підстав для його стягнення.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого розгляну справи без представників ОСОБА_1 та належного повідомлення відповідача, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.5 ст.12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
П.4 ч.1 ст.263 КАС України передбачено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо  стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.12.2019 відкрито провадження у справі та вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.8 ст.262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Таким чином, оскільки дана справа належить до категорії справ незначної складності, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу без проведення судового засідання за наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.28) копія ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.12.2019 вручена представниці відповідача за довіреністю Кушнір М.О.
27.12.2019 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов відзив на позов, підписаний представницею Подрі О.А. за довіреністю ОСОБА_2 (а.с.31-33).
Відповідно до ч.2 ст.57 КАС України у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
Таким чином, представниця відповідача, яка відповідно до положень ч.2 ст.57 КАС України має право представляти інтереси ОСОБА_1 в даній справі, була належним чином повідомлена про відкриття провадження у даній справі та розгляд справи в порядку письмового провадження.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції не допустив порушення норм процесуального права щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.
Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.
Відповідно до  статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати.
В задоволенні позову Головного управління ДПС у Чернівецькій області відмовити повністю. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Постанова суду складена в повному обсязі  27 жовтня 2020 року.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Смілянець Е. С.