Дата документу 10.11.2020 Справа № 334/2108/14-ц

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 22-ц/807/2596/20-2                                Головуючий у 1-й інстанції: Баруліна Т.Є.
Є.У.№  334/2108/14ц                                          Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого:         Кочеткової І.В.,
суддів:                Дашковської А.В., Кримської О.М.
секретар:         Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПП «Транзит» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 334/2108/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Ресурс Ойл», ТОВ «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест», ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Терем, Лтд», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
за апеляційною скаргоюприватного підприємства «Транзит» в особі директора Сергієнка А.В. на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 ПП «Транзит» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 334/2108/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Ресурс-Ойл», ТОВ «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресур-Інвест», ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Терем, Лтд», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2014 року, зміненими рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року, з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 233 091, 39 грн. Посилаючись на те, що за договором №27/12/2019/1 від 27.12.2019 «Про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав за договорами іпотеки», укладеним з первісним кредитором, набув право вимоги до вказаних відповідачів, просив про заміну стягувача.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ПП «Транзит» про зміну сторони у виконавчому провадженні.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ПП «Транзит» в особі директора Сергієнко А.В. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити заяву в повному обсязі.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала – скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із недоведеності факту набуття заявником права стягнення за судовим рішенням від 12 листопада 2014 року.
Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.
За приписами частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Частиною першою статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).
За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18).
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.
Порядок розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження визначений ст.442 ЦПК України, відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Частиною 3 статті 442 ЦПК України визначено, що суд розглядає заяву про заміну сторони виконавчого провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
На порушення вказаних норм процесуального права, ні учасники справи, ні заінтересовані особи не повідомлялися судом про розгляд відповідної заяви, що унеможливило перевірити доводи ПП «Транзит» про набуття права вимоги за кредитним договором. 
Фактично суд першої інстанції самоусунувся від з`ясування фактичних обставин справи, що призвело до порушення прав стягувача і його правонаступника.
Судом першої інстанції не перевірено дотримання заявником вимог ч.2 ст.183 ЦПК України щодо надіслання іншим учасникам справи заяви про заміну сторони виконавчого провадження із додатками.
Вказані недоліки судового розгляду не можуть бути усунені на стадії апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, а тому на підставі ст.379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу приватно підприємства «Транзит» в особі директора Сергієнка А.В. задовольнити частково.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2020 року у цій справі скасувати , справ повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови. 
Повний текст постанови складено 11.11.2020.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська