ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 р.	Справа № 639/4675/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.10.2020, головуючий суддя І інстанції: Єрмоленко В.Б., м. Харків, повний текст складено 23.10.20 по справі № 639/4675/20
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Інспектора СРПП Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Почуєва Костянтина Юрійовича, Головного управління Національної поліції в Харківській області                   
          про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із адміністративним позовом до інспектора СРПП Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Почуєва Костянтина Юрійовича (надалі - перший відповідач, інспектор поліції Почуєв К.Ю.), Головного управління Національної поліції в Харківській області (надалі – ГУ НП в Харківській області, другий відповідач), в якому просить суд скасувати постанову серії БАА № 017139 від 15.07.2020 інспектора СРПП Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Почуєва Костянтина Юрійовича, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15.07.2020, керуючи автомобілем Рено Магнум, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений в с. Кутузівка по вул. Шляхова, 11 Харківської області та від поліцейського дізнався, що зупинка здійснена через скоєння правопорушення, а саме переобладнання напівпричепу бортового в лісовоз. Після чого інспектором поліції Почуєвим К.Ю. було складено акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його переобладнання та винесено постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та накладено на нього штраф. Вказану постанову вважає незаконною, винесену з порушенням норм КУпАП, за відсутності доказів скоєння правопорушення та такою, що підлягає скасуванню.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.10.2020 по справі № 639/4675/20 в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.10.2020 по справі № 639/4675/20 скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки ненаданню відповідачем належних доказів на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 121 КУпАП, як при складанні спірної постанови так і в подальшому в суді. Так, в постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото та/або відеозапис правопорушення, акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його переобладнання складено з порушенням вимог розділу VІІІ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 121 КУпАП» (поліцейський мав право складати акт виключно у разі застосування спеціальних пристроїв, які не використовувались). Крім того, вказує, що записи в акті мають бути чіткими, розбірними, а інформацію, внесену до акту, неможливо розібрати, не внесена відмітка до п.9 Акту щодо типу транспортного засобу. При складанні акту інспектор, на думку позивача, перевищив свої повноваження, оскільки він не є особою, яка має достатні знання для визначення технічного стану автомобіля. Крім того, постанова заповнена не чорнилом чорного або синього кольору та не розбірливими друкованими літерами, не внесені дані поліцейського, в тексті постави у прізвищі позивача допущено помилку (зазначено «Осипов», замість правильного « ОСОБА_2 »).
Представник ГУ НП в Харківській області в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване. Вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд. Враховуючи, що за наслідками перевірки, відповідно до вказаного акту встановлено, що напівпричеп позивача д.н.з НОМЕР_2 1990 року випуску FRUEHAUF не відповідає вимогам безпеки дорожнього руху з огляду на переоблажнання з бортового напівпричепу у напівпричеп - платфоому-лісовоз для перевезення без узгодження з сервісним центром МВС, а тому оскаржувана постанова, якою до позивача застосовано штраф за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 121 КУпАП», є правомірною.
Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином. Просили розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 15.07.2020 о 10-15 год. інспектором СРПП Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Почуєвим К.Ю. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 017139, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Як вбачається зі змісту зазначеної постанови, 15.07.2020, о 10:02 год., в с. Кутузівка Харківської області, по вул. Шляхова, 1, ОСОБА_1 керував автомобілем Рено Магнум, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , переобладнаний з бортового напівпричепу у платформу лісовоз для перевезення сортиментів без узгодження з сервісним центром МВС України, чим порушив п. 32.2 «Б» ПДР України. 
Не погодившись із вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з даним позовом про її скасування.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично не оспорює вчинене ним адміністративне правопорушення, проте оскаржує його у зв`язку з процедурними порушеннями, які не були доведені позивачем в ході судового розгляду справи.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - ПДР).
Згідно з п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
При цьому, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР).
Відповідно до статті 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати встановленим правилам і нормативам.
Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.
Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.
Відповідно до п. 32.2 «б» ПДР України з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджується переобладнання транспортних засобів.
Нормами ч.1 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
За вимогами статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395).
Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП.
Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП, розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 3 розділу VІІІ Інструкції № 1395 контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, здійснюється поліцейським шляхом візуального (органолептичного) огляду елементів систем та механізмів такого транспортного засобу та/або перевірки їх працездатності і справності за допомогою спеціальних пристроїв (приладів), які сертифіковані та пройшли повірку відповідно до вимог, передбачених правилами, нормами та стандартами у сфері безпеки дорожнього руху.
Під час здійснення контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, поліцейському забороняється безпосередньо втручатися в складові частини транспортного засобу, які перевіряються, а саме частково або повністю розбирати, регулювати або замінювати їх.
Поліцейський, який здійснює контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, у разі наявності технічної можливості застосовує під час контролю технічні прилади та засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з п. 4 розділу VІІІ Інструкції № 1395 у разі застосування спеціальних пристроїв (приладів) за результатами контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, поліцейський складає Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання (далі - Акт відповідності) (додаток 8) у двох примірниках, один з яких вручається водієві транспортного засобу.
Відповідно до п. 7 розділу VІІІ Інструкції № 1395 у пункті 10 Акта відповідності заповнюються підпункти a, b, c, d, e, f, g, h, i, j, а саме в одній із трьох граф проставляється відмітка в таких випадках:
у графі «Перевірено» - якщо за результатами перевірки технічного стану транспортного засобу та його обладнання не виявлено невідповідностей;
у графі «Не перевірено» - якщо перевірка не проводилася;
у графі «Не відповідає вимогам» - якщо виявлено невідповідність технічного стану транспортного засобу та/або його переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Справність складових частин транспортного засобу, зазначених у підпунктах е, f, g пункту 10 Акта відповідності, визначається виключно за показаннями відповідних спеціальних пристроїв (приладів).
У разі виявлення під час контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інших технічних несправностей, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або невідповідності його технічного стану вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, або його переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і стандартів (підпункти a, b, c, d, e, f, g, h, i, j пункту 10 Акта відповідності) поліцейський здійснює провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог КУпАП.
Форму Акта відповідності визначено у додатку 7 до Інструкції № 1395, складові частини, що перевіряються визначені таким чином:
(a) гальмова система та її складові,
(b) рульове керування та його складові,
(c) зовнішні світлові прилади та сигналізація,
(d) колеса і шини,
(e) система випуску / рівень зовнішнього акустичного шуму (звуку), акустичного сигналу, дБА,
(f) вміст СН / димності відпрацьованих газів дизельного або газодизельного двигуна,
(g) вміст СО / відпрацьованих газів двигунів, що працюють на бензині або газовому паливі,
(h) відповідність конструкції стекол, їх марковання та світлопропускання вимогам законодавства,
(i) правомірність переобладнання,
(j) недоліки інших елементів конструкції (згідно з Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306).
Аналізуючи приписи п.п. 3-4, 7 розділу VІІІ Інструкції № 1395 колегія суддів дійшла висновку, що Акт відповідності складається обов`язково виключно у разі застосування спеціальних пристроїв (приладів) за результатами контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, проте, вказані норми не заперечують права поліцейського скласти такий акт без застосування будь-яких спеціальних пристроїв, у разі виявлення порушень відповідних правил, норм і стандартів (підпункти a, b, c, d, h, i, j пункту 10 Акта відповідності), у тому числі за підпунктом (i) правомірність переобладнання.
За таких обставин, посилання позивача на відсутність у поліцейського права складати Акт відповідності без застосування спеціальних пристров (приладів), як на підставу для неприйняття в якості належного доказу, вчиненого позивачем правопорушення, складеного у спірних відносинах Акту відповідності, є необґрунтованими.
Виходячи зі змісту п. 13 Акту відповідності від 15.07.2020 під час складання акту засоби вимірювання техніки не використовувалися, вищевказане порушення було встановлено шляхом візуального (органолептичного) огляду, що передбачено п. 3 розділу VІІІ Інструкції № 1395.
Дослідивши акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 15.07.2020, наданий позивачем до матеріалів справи колегія суддів дійшла висновку, що у вказаному акті наявна уся необхідна інформація, яка безперешкодно дозволяє ідентифікувати особу водія, транспортний засіб, який було оглянуто, суть допущеного порушення та інші фактичні обставини справи, а окремі недоліки акту (зокрема у п. 9 не визначено тип ТЗ, відомості заповнені не друкованими літерами, відсутні повні відомості щодо ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснили перевірку та склала акт, в прізвищі позивача допущена помилка) як окремо так й у сукупності, не спотворюють його змісту та не призводять до нікчемності такого документу.
При цьому, позивачем вказаний акт було отримано, що підтверджується його підписом та не заперечувалося у поданих ним до судів першої та апеляційної інстанції процесуальних документах. Також з Акту відповідності вбачається, що правом висловити заперечення, зауваження до цього акту позивач не скористався, від його підписання не відмовлявся.
Отже вказаний акт, в розумінні ст.ст.73-76 КАС України є допустимим та достатнім доказом на підтвердження вчиненого позивачем правопорушення.
Також відповідачем надано до матеріалів справи світлину причепу, щодо якого складено акт відповідності, на якому зображено напівпричеп, номерний знак НОМЕР_2 , переобладнаний з бортового напівпричепу у платформу лісовоз.
З наданої позивачем копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вбачається, що після переобладнання напівпричепу Бортового-Е марки FRUEHAUF, д.н.з. НОМЕР_2 , 1990 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 (власник – ОСОБА_3 ) у напівпричіп – платформу-лісовоз для перевезення сортименту до нього не внесено відміток про його узгодження з сервісним центром МВС, що є порушенням ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Дослідивши зміст спірної постанови, колегія суддів дійшла висновку, що вона відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, та визнає хибним посилання позивача на те, що постанова складена нерозбірливим почерком, що унеможливлює її прочитання.
Наявність помилки у корінці до спірної постанови у прізвищі позивача не свідчать про протиправність винесення самої постанови, оскільки дозволяє ідентифікувати особу позивача.
Також колегія суддів вважає помилковим посилання позивача на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 по справі № 524/5741/16-а про те, що «рапорт та акт відповідності технічного стану або інший документ, складений працівником поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних порушень», оскільки у вказаній постанові міститься дещо інший висновок «Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень», при цьому у вказаній постанові відсутні будь-які висновки щодо можливості або неможливості визнання доказом саме акту відповідності технічного стану або іншого документу, складеного працівником поліції, з урахуванням того, що в силу приписів ч. 2 ст. 90 КАС України жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Так, позивачем не наведено обставин, які б підтверджували відсутність у його діях порушення ст. 32 Закону України «Про дорожній рух», п. 32.2 «Б» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, а судом таких обставин не встановлено.
Посилання позивача на допущення працівником поліції суттєвих порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складанні спірної постанови, які б зумовили наявність підстав для її скасування, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи та спростовані дослідженими у справі доказами.
Надана позивачем до суду апеляційної інстанції копія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00815-00421-19, складеного 29.05.2019, з визначеною датою наступного проходження обов`язкового технічного контролю 29.05.2020, не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення 15.07.2020, оскільки фактично, як на час складення протоколу так і на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції дія такого протоколу закінчилася (в протоколі визначена дата наступного проходження обов`язкового технічного контролю 29.05.2020), тобто, станом на 15.07.2010 у позивача повинен був бути вже інший протокол з новим терміном дії від 29.05.2020.
При цьому колегія суддів зауважує, що представником позивача не наведено жодних обставин, за яких він не надав вказаний протокол перевірки технічного стану до суду першої інстанції.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт вчинення позивачем порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами.
Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 017139 від 15.07.2020 в цілому відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та не підлягає скасуванню.
На підставі вищекладеного, колегія суддів вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.10.2020 по справі № 639/4675/20 -залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає оскарженню в силу приписів ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій