ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7938/20 Справа № 209/2895/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на рішення Дніпровський районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить провести розрахунок за спожитий газ в період з листопада 2017 року по 25 травня 2018 року включно за затвердженими і діючими нормами споживання 5,4 м3/чол. У період з листопада 2017 року по травень 2018 року включно з нього примусово, шляхом відключення газу, було незаконно вилучено 3021 грн. 68 коп. за неспожитий ним газ в кількості 434,28 м3. Просить повернути йому ці гроші, як незаконно виплачені на розрахункову картку Приватбанку НОМЕР_1 .
Позов мотивований тим, що він, ОСОБА_1 , є споживачем газу тільки для приготування їжі. До листопада 2017 р. розрахунок за спожитий газ вироблявся ним згідно рахунків, що виставляються ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на основі числа прописаних в квартирі членів сім`ї (4 чол.) і норм споживання. У листопаді 2017 р., без відома мешканців будинку, було встановлено загальнобудинковий лічильник на два будинки. В результаті замість 21,6 м3 за 4-х чоловік, рахунок за газ стали виставляти помісячно з підвищенням: 33,96 м3- листопад 2017 р., 49,87 м3- грудень 2017 р., 138,09 м3- січень 2018 р., 81,23 м3 - лютий 2018 р., 217,59 м3 - березень 2018 р., 43,14 м3 - травень 2018 р. Він сплачував перші рахунки, виставлені після установки лічильника, не знаючи, що причина підвищення суми оплати пов`язана з установкою лічильника. Про його установку ніхто не сповіщав. Але коли рахунок був виставлений на обсяг, що перевищує по нормі в 10 разів, став з`ясовувати причину і відмовився платити. Фактично в квартирі проживають вони з дружиною (два пенсіонера). Дорослі діти з ними не живуть. Він звернувся з листом в ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з проханням скасувати рахунки, виставлені йому необґрунтовано за газ, не спожитий його сім`єю. У відповідному листі ПАТ Дніпропетровськгаз йому було зазначено, що його прохання відхилено з посиланнями на положення і закони. В той же час, норми споживання газу ніхто не відміняв і вони є чинними, оскільки були розраховані з урахуванням використовуваного газового обладнання. Ті безвідповідальні цифри, нібито спожитого ним газу, ніяким чином не відповідають цим нормам (вище до 10 разів !!!) і є надуманими і неправильними, виставленими з метою погасити заборгованість неплатників за минулі роки і отримати вигоду. Оскільки він є непрацюючим з січня 2017 р. пенсіонером вважає, що його можна віднести до категорії непрацездатних осіб.
Рішенням Дніпровський районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 червня 2020 року позов задоволено частково та ухвалено визнати встановлений публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» режим встановлення обсягів споживання природного газу для ОСОБА_1 як побутовим споживачем послуг з газопостачання за адресою квартира АДРЕСА_1 , за показаннями будинкового вузла обліку, по будинку АДРЕСА_2 , починаючи з 01.11.2017 року по 25 травня 2018 року включно, такими що суперечить вимогам ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», як правонаступника Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» здійснити перерахунок ОСОБА_1 , як побутовому споживачу послуг з газопостачання за адресою квартира АДРЕСА_1 , починаючи з 01.11.2017 року по 25.05.2018 року включно, нарахування оплати за спожитий обсяг природного газу, як побутовому споживачу, відповідно до норм споживання природного газу для населення у разі відсутності газових лічильників; стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 витрати в рахунок компенсації на встановлення індивідуального газового лічильника 4512 грн.; вирішено питання стосовно судових витрат; в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а порушене право позивача - таким, що підлягає захисту шляхом визнання встановленого Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» режиму встановлення обсягів споживання природного газу для ОСОБА_1 як побутовим споживачем послуг з газопостачання за адресою квартира АДРЕСА_1 , за показаннями будинкового вузла обліку, по будинку АДРЕСА_2 , починаючи з 01.11.2017 року по 25 травня 2018 року включно, такими що суперечить вимогам ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», як правонаступника Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» здійснення перерахунку ОСОБА_1 , як побутовому споживачу послуг з газопостачання за адресою квартира АДРЕСА_1 , починаючи з 01.11.2017 року по 25.05.2018 року включно, нарахування оплати за спожитий обсяг природного газу, як побутовому споживачу, відповідно до норм споживання природного газу для населення у разі відсутності газових лічильників, а також стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 витрати в рахунок компенсації на встановлення індивідуального газового лічильника 4512 грн . 
В апеляційній скарзі АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" просили рішення суду скасувати та у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалюючи вищезазначене рішення суду вийшов за межі позовних вимог та ухвалив рішення щодо вимог, які не були заявлені позивачем.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання, які надає АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Перемоги, 21 кв.122.
Відповідно до копій повідомлення про сплату рахунку №0320219571 вбачається, що позивач здійснював оплату за спожитий природний газ.(а.с.27-30)
ОСОБА_1 16.07.2018 року звертався до керівника ПАТ "Дніпропетровськгаз збут" з листом в якому просив скасувати вимогу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на оплату рахунків згідно з показниками будинкового лічильника за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року і представити рахунок згідно з нормами для умов його споживання, а також компенсувати йому вартість витрат на установку індивідуального газового лічильника в розмірі 5000,00 гривень протягом 12 місяців.(а.с.16-17)
У відповідь на звернення ОСОБА_1 ПАТ "Дніпропетровськгаз" надано відповідь, в якій зазначено, що Кабінетом Міністрів України встановлені норми споживання природного газу, які застосовуються у разі відсутності лічильника. Отже підстави для перерахунку показань природного газу відсутні. Крім того, вирішення питання компенсації за встановлений за власні кошти лічильник газу можливе після встановлення Кабінетом Міністрів України порядку і розмірів компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу.(а.с.18-20)
Відповідно Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 були прийняті наступні роботи: монтаж системи газопровода, устаткування газового лічильника із матеріалів замовника, вартістю 2800,00 гривень.(а.с.52)
Відповідно до акту приймання в експлуатацію об`єктів системи газопостачання №482 від 26.07.2017 року вбачається, що рішенням приймальної комісії встановлено, що будівельно-монтажні роботи виконані в повному обсязі згідно з проектом. Об`єкт системи газопостачання Вузол обліку газу G-100 розташований за адресою: АДРЕСА_3 вважати прийнятим в експлуатацію з 31 жовтня 2017 року.(а.с.91)
16.09.2016 року між Оператором ГРМ ПАТ "Дніпропетровськгаз" та управителем Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду було укладено договір №352/м про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ,(а.с.96)
16.09.2016 року між Оператором ГРМ ПАТ "Дніпропетровськгаз" та управителем Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду було укладено договір №352/з щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживача.(а.с.97)
Загальнобудинковий лічильник, встановлений у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , прийнято в експлуатацію 31 жовтня 2017 року.
Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважав позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а порушене право позивача - таким, що підлягає захисту шляхом визнання встановленого Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» режиму встановлення обсягів споживання природного газу для ОСОБА_1 як побутовим споживачем послуг з газопостачання за адресою квартира АДРЕСА_1 , за показаннями будинкового вузла обліку, по будинку АДРЕСА_2 , починаючи з 01.11.2017 року по 25 травня 2018 року включно, такими що суперечить вимогам ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», як правонаступника Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» здійснення перерахунку ОСОБА_1 , як побутовому споживачу послуг з газопостачання за адресою квартира АДРЕСА_1 , починаючи з 01.11.2017 року по 25.05.2018 року включно, нарахування оплати за спожитий обсяг природного газу, як побутовому споживачу, відповідно до норм споживання природного газу для населення у разі відсутності газових лічильників, а також стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 витрати в рахунок компенсації на встановлення індивідуального газового лічильника 4512 грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1023-XII «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. За змістом статті 21 цього Закону, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.
Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону № 1023-XII, крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.
Відповідно до пунктів 1.1 - 1.3 Типового договору, цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до вимог статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правила комерційного обліку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494.
Відповідно до п. 1 Глави 5 Розділу 9 Кодексу, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.
Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ. Пунктом 4 розділу 1 глави X Кодексу газорозподільних систем визначено, що передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу.
Пунктом 4 Тимчасового Положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, передбачена можливість встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу на багатоквартирний будинок.
Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» № 3533-VI визначені правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку.
Стаття 1 цього Закону визначає, що вузол обліку природного газу - сукупність засобів вимірювальної техніки та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведеного до стандартних умов, що складається з одного або кількох вимірювальних комплексів та/або: лічильника газу в комплекті з реєструвальними приладами температури і тиску газу; лічильника газу в комплекті з показувальними приладами температури і тиску газу; лічильника газу, вимоги до якого встановлюються нормативно-правовими і нормативно-технічними документами; лічильник газу - засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму газу, що проходить через нього.
Ч. 2 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» № 3533-VI встановлено, що з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Вказана редакція статті наведена з урахуванням прийняття Закону України № 2260-VIII Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо порядку встановлення лічильників споживачам природного газу, який набрав чинності 20.01.2018 року. 
П. 4 гл. 1 р. IX Кодексу ГРС визначено, що комерційний вузол обліку встановлюється (організовується) в точці вимірювання, яка має збігатися з межею балансової належності (точкою комерційного обліку) між суміжними суб`єктами ринку природного газу.
П. 1 гл. 5 р. III Кодексу ГРС передбачено, що межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ).
Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.
Абз. 3 п. 1 гл. 5 р. III Кодексу ГРС визначено, що за відсутності акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за об`єктами суміжних суб`єктів ринку природного газу (включаючи споживачів) Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені об`єкти, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.
Також, п. 2 гл. 5 р. III Кодексу ГРС вказує, що межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.
Відповідно до п. 3 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494, оператор газорозподільної системи забезпечує укладення актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єктах побутових споживачів - протягом двох років з дня набрання чинності цією постановою.
П. 2 гл. 2 р. 1 Кодексу ГРС вказує, що оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.
Ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» № 3533-VI встановлено, що у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції ухвалюючи вищезазначене рішення суду вийшов за межі позовних вимог та ухвалив рішення щодо вимог, які не були заявлені позивачем, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з врахуванням доповнень, позивачем були заявлені саме ті позовні вимоги, згідно яких, з врахуванням судової практики, судом першої інстанції ухвалено рішення по даній справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено принцип змагальності сторін в частині об`єктивності та неупередженості суду, а також принцип об`єктивності доказування стороною тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки ці доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи.
Інші доводи апеляційної скарги містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" – залишити без задоволення.
Рішення Дніпровський районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 червня 2020 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко