ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

       28 грудня 2020 року                                                                м. Чернівці
                        Справа № 725/6276/19
Провадження № 22-ц/822/1113/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого - Литвинюк І. М. 
суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.
секретар – Скрипка С.В.
за участю: позивача - ОСОБА_1 , відповідача – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2020 року за заявою ОСОБА_1  про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до Державного підприємства «СЕТАМ»,  ОСОБА_2 , Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Чернівецької міської ради, Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Надії Василівни, треті особи - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк» НАДРА», про визнання недійсними електронних торгів, акту про проведені електронні торги, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування державної реєстрації права власності, головуючий у І-й інстанції – Нестеренко Є.В., 

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 травня 2020 року його позов задоволено. Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачами було подано апеляційну скаргу про скасування вищевказаного рішення. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2020 року апеляційну скаргу відповідачів задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь кожного з відповідачів судові витрати у розмірі по 6 915,60 грн. На підставі судового рішення Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2020 року Першотравневим районним судом м. Чернівці 20 серпня 2020 року та 07 вересня 2020 року видано виконавчі листи за №725/6276/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) судові витрати в сумі по 6 915,60 грн на кожного. 06 жовтня 2020 року головним державним виконавцем Другого відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Антишиною Г.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №63208651 за виконавчим листом №725/6276/19, виданим 20 серпня 2020 року. 09 жовтня 2020 року державним виконавцем Третього відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Головачем В.Г. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №63266995 за виконавчим листом №725/6276/19, виданим 07 вересня 2020 року.
Вважаючи, що Першотравневий районний суд м. Чернівці не наділений правом видавати виконавчі листи в паперовій формі на виконання постанови іншого суду, просив суд зупинити виконання за виконавчими листами №725/6276/19, зупинити виконавчі провадження за вказаними виконавчими листами, витребувати вказані виконавчі листи та визнати виконавчі листи за №725/6276/19 від 20 серпня 2020 року та 07 вересня 2020 року, якими стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) судові витрати в сумі по 6 915,60 грн на кожного такими, що не підлягають виконанню.
Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано виконавчі листи № 725/6276/19, які видані Першотравневим районним судом м. Чернівці 07 вересня 2020 року та 20 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Чернівецької міської ради, Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В., треті особи - АТ «Альфа-Банк», ПАТ «Комерційний банк» НАДРА» про визнання недійсними електронних торгів, акту про проведені електронні торги, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування державної реєстрації права власності такими, що не підлягають виконанню. 
В іншій частині заявлених вимог відмовлено. 
На вказану ухвалу суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа від 20 серпня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. 
Посилається на те, що ухвала суду є незаконною та такою, що не відповідає нормам процесуального права. 
Апеляційну скаргу аргументує тим, що Першотравневий районний суд м. Чернівці видав виконавчий лист №725/6276/19 від 20 серпня 2020 року законно і у відповідності до норм ЦПК України. Підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник ОСОБА_1 не зазначив, а отже, вона є безпідставною і не підлягає задоволенню. 
На апеляційну скаргу ОСОБА_1 надав відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2020 року – без змін. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, що по своїй суті є новим рішенням, тому після набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів для отримання виконавчих листів зацікавлені особи мають звернутись до судового органу, який прийняв остаточне рішення у справі (після набрання судовим рішенням законної сили), тобто до Чернівецького апеляційного суду.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Ухвала суду оскаржується в частині визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа №725/6276/19, виданого Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 серпня 2020 року, а тому, відповідно до положень частини першої статті 367 ЦПК України, законність ухвали суду, постановленої в іншій частині, апеляційний суд не перевіряє.
Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 травня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Чернівецької міської ради, Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В. про визнання недійсними електронних торгів, акту про проведені електронні торги, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування державної реєстрації права власності позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено та стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 , Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) судові витрати у розмірі по 6 916,60 грн.
Також встановлено, що 20 серпня 2020 року та 07 вересня 2020 року Першотравневим районним судом м. Чернівці видано два виконавчих листа за №725/6276/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) судових витрат в сумі по 6 915,60 грн на кожного.
06 жовтня 2020 року головним державним виконавцем Другого відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Антишиною Г.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №63208651 за виконавчим листом №725/6276/19, виданим 20 серпня 2020 року.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Отже, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»). Така ж позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях в інших справах, наприклад: ««Immobiliare Saffi» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V, Савіцький проти України (заява № 38773/05), Дубенко проти України (заява N 74221/01).
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною 2 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.
Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.
Крім того, в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» зазначено, що незалежно від того, що у справі в порядку перегляду апеляційним чи касаційним судом ухвалено власне рішення, а також якщо воно допущено до негайного виконання, виконавчий лист видається судом першої інстанції, оскільки саме цей суд ухвалив рішення, а інші інстанції переглядали рішення суду. 
Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції «кожен має право на справедливий розгляд його справи судом який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру».
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.1997 зі справи «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи «Шмалько проти України»).
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, з якими заявник пов`язує помилковість видачі судом виконавчого документу, не є підставами, у розумінні частини 2 статті 432 ЦПК України, для визнання виконавчого листа № 725/6276/19, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці від 20 серпня 2020 року таким, що не підлягає виконанню.
Посилання суду першої інстанції на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2020 року є помилковим, оскільки предмет та підстави заяв є різними, суди встановили різні фактичні обставини справи, у зв`язку з чим процесуально-правове регулювання спірних правовідносин є різним, а спірні правовідносини у цих справах не є подібними.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в оскаржуваній частині є обґрунтованими, а суд першої інстанції помилково, без достатніх для того підстав визнав виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, тому ухвала суду в оскаржуваній частині у відповідності з вимогами п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 725/6276/19, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 20 серпня 2020 року таким, що не підлягає виконанню.
Враховуючи наведене, вимоги частини другої статті 141 ЦПК України, понесені заявником ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити. 
Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2020 року в оскаржуваній частині скасувати. 
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 725/6276/19, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 20 серпня 2020 року, таким, що не підлягає виконанню, відмовити.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 28 грудня 2020 року.

Головуючий                                                        І.М. Литвинюк                                                         
Судді:                                                                 І.Н. Лисак

                                                                       І.Б. Перепелюк