ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

5 листопада 2020 року                                             м. Чернівці
справа № 727/239/20
провадження №22-ц/822/762/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б.    суддів: Владичана А.І., Кулянди М.І. 
секретар Собчук І.Ю. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про припинення іпотеки та зняття обтяжень, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 26 травня 2020 року 
встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про припинення іпотеки та зняття обтяжень.
Позовні вимоги обґрунтовані слідуючими обставинами.
Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 31.01.2014р. стягнуто з неї достроково на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 751004,40грн. та 7910,04грн. третейського збору, з яких: по кредитному договору №94 від 21.03.2006р. в гривневому еквіваленті по курсу НБУ  206950,50грн.; по кредитному договору №113 від 11.04.2008р.  - 544053,90грн.
Вказувала, що заборгованість по виконавчому листу, що був виданий на підставі рішення третейського суду, нею повністю погашена шляхом внесення коштів на рахунок державної виконавчої служби. Всього нею внесено 822000грн. з урахуванням третейського та виконавчого збору.
Постановою Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівців Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 07 березня 2018 року виконавче провадження закінчено. Проте, обтяження накладені у зв`язку з укладанням договорів іпотеки не зняті.
Зазначала, що внаслідок реорганізації АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання, правонаступником майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк».
Посилалася на те, що в забезпечення кредитного договору №94 було укладено іпотечний договір №94 від 21.03.2006р., згідно якого ОСОБА_1 передано в іпотеку банку нежиле приміщення, магазин промислових товарів, загальною площею 60 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . АТ «Альфа-Банк», як правонаступник АТ «Укрсоцбанк», в грудні 2019 року зареєструвався як іпотекодержатель зазначеного майно.
В забезпечення кредитного договору №113 укладено іпотечний договір №113/1 від 11.04.2008р., згідно якого ОСОБА_1 передано в іпотеку банку нежиле приміщення, магазин промислових товарів, загальною площею 60 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . На зазначене майно накладено обтяження.
В забезпечення кредитного договору №113 укладено іпотечний договір №113 від 11.04.2008р., згідно якого ОСОБА_1 передано в іпотеку банку нежилі приміщення підвалу, які знаходяться в житловому будинку літ.А, загальною площею 78,4 кв.м., що складаються з приміщень XIV-XVIII, XX, за адресою: АДРЕСА_1 . На зазначене майно накладено обтяження.
Вказує, що після отримання рішення третейського суду від 31.01.2014р. щодо дострокового стягнення всієї суми заборгованості за вищенаведеними кредитними договорами АТ «Укрсоцбанк» безпідставно продовжував нараховувати проценти, комісію, пеню та надіслав позивачу повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання із вимогою погашення неіснуючої заборгованості.
Зазначала, що відповідно до постанови Чернівецького апеляційного суду від 28.02.2019р. звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №113 від 11.04.2008р., що складається з інфляційних втрат за кредитом в сумі 22638,56 грн. Заборгованість в сумі 22638,56 грн. нею погашена та відшкодовано судовий збір в сумі 4405 грн.
Посилалася на те, що 17.07.2019р. вона звернулась з листом до АТ «Укрсоцбанк» з проханням вилучити з Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про обтяження забороною стосовно іпотечного майна. Листом АТ «Укрсоцбанк» від 19.08.2019р. їй відмовлено.
Вказувала, що вищевказана заборгованість перед банком нею повністю погашена. Будь-якої іншої заборгованості у неї перед банком немає.
Посилаючись на вказані обставини, просила суд:
припинити іпотеку нерухомого майна, а саме: нежилого приміщення, магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН 6711645, яке є предметом іпотеки по іпотечному договору №94 від 21.03.2006р.; 
зняти обтяження на нерухоме майно РПВН 6711645 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек запис про обтяження нерухомого майна і запис про накладення заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: номер запису про іпотеку 34835222 (спеціальний розділ); відомості про реєстрацію до 01.01.2013: іпотека, реєстраційний номер обтяження: 2993510; номер запису про обтяження: 34835223 (спеціальний розділ); відомості про реєстрацію до 01.01.2013: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 2993384;
припинити іпотеку нерухомого майна, а саме: нежиле приміщення, магазин промислових товарів за адресою АДРЕСА_1 , номер РПВН 6711645, яке є предметом іпотеки по іпотечному договору №113/1 від 11.04.2008р.; 
зняти обтяження на нерухоме майно РПВН 6711645 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек запис про обтяження нерухомого майна і запис про накладення заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: іпотека, реєстраційний номер обтяження: 7004690; заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 7004606;
припинити іпотеку нерухомого майна, а саме: нежилі приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН 11886529, які є предметом іпотеки по іпотечному договору №113 від 11.04.2008р.; 
зняти обтяження на нерухоме майно РПВН 11886529 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек запис про обтяження нерухомого майна і запис про накладення заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: іпотека, реєстраційний номер обтяження: 7004820; заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 7004765.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 26 травня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано припиненим іпотечний договір №94від 21.03.2006р. на нерухоме майно - нежиле приміщення, магазин промислових товарів, за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 
Визнано припиненим іпотечний договір №113/1від 11.04.2008р. на нерухоме майно - нежиле приміщення, магазин промислових товарів, за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 
Визнано припиненим іпотечний договір №113від 11.04.2008р. на нерухоме майно - нежилі приміщення підвалу, які знаходяться в житловому будинку літ.А, загальною площею78,4кв.м.,що складаються з приміщень XIV-XVIII, XX, за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 .
У задоволенні позовних вимог про зняття обтяження на нерухоме майно, виключення запису про обтяження нерухомого майна і запису про накладення заборони на відчуження нерухомого майна - відмовлено.
Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 було погашено суму заборгованості за договорами кредиту, яку було стягнуто на підставі рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 31.01.2014р. та постанови Чернівецького апеляційного суду від 28.02.2019 р., тому вважав, що ОСОБА_1 було виконано прийняті на себе зобов`язання за кредитними договорами.
Таким чином, зобов`язання позивачки за іпотечними договорами, які є похідними від основного зобов`язання перед відповідачем за кредитними договорами, є припиненими, а тому порушене право позивачки підлягає судовому захисту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Альфа-Банк» просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 26 травня 2020 року скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. 

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним, ухваленим з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що за неналежне виконання умов кредитного договору №94 позичальник заборгував перед кредитором суму штрафів в розмірі 167580 дол. США. Також позичальником не погашено заборгованість по пені за період з 21.07.2008р. по 01.08.2012р. за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та відсотках по яких не було заявлено до третейського суду позову про їх стягнення по причині пропуску строків позовної давності.
Вказує, що за неналежне виконання умов іпотечного договору №94 іпотекодавець заборгував перед іпотекодержателем суму штрафів в розмірі 187500 дол. США.
У зв`язку з тим, що рішення третейського суду не було виконано позичальником тривалий час, утворилася курсова різниця по тілу кредиту в розмірі 10813,34 дол. США, оскільки в указаному рішенні заборгованість вирахувана по курсу НБУ станом на 01.08.2013р.
Також за період з 01.08.2013р. по даний час за боржником числиться заборгованість нарахована на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, яка на даний час до стягнення в судовому порядку не заявлялась.
Зазначає, що позивачем не були дотримані умови кредитного договору №113 з 2010 року по 2019 рік, що є підставою для стягнення з неї 20000 грн.
Також позичальником не погашено заборгованість по пені за період з 21.05.2009р. по 01.08.2012р. за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та відсотках по яких не було заявлено до третейського суду позову про їх стягнення по причині пропуску строків позовної давності.
Вказує, що за неналежне виконання умов іпотечного договору №113 іпотекодавець заборгував перед іпотекодержателем суму штрафів в розмірі 19600 дол. США. За неналежне виконання умов іпотечного договору №113/1 іпотекодавець заборгував перед іпотекодержателем суму штрафів в розмірі 285000 дол. США, зокрема, іпотекодавцем не був виконаний обов`язок застрахувати предмет іпотеки.
Посилається на те, що у зв`язку з тим, що рішення третейського суду від 13.01.2014 року не було виконано позичальником протягом більш як 4-ох років, за період з 01.08.2013р. по даний час за боржником числиться заборгованість нарахована на підставі ч.2 ст.625 ЦК України 3 % річних, яка на даний час до стягнення в судовому порядку не заявлялась, а також заборгованість по інфляційних втратах за період з 01.08.2013р. по жовтень 2016р., яка також до стягнення в судовому порядку не заявлялась.
Вважає, що закон пов`язує припинення зобов`язання саме з його належним виконанням, а не виконанням рішення суду, яким стягнуто заборгованість за таким зобов`язанням. Посилається на те, що навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, а сплив позовної давності не є окремою підставою для припинення зобов`язання.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 31.01.2014р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договорах кредиту в сумі 751004 грн. 40 коп. та третейський збір в сумі 7910 грн. 04 коп., з яких: по кредитному договору №94 від 21.03.2006р. в гривневому еквіваленті по курсу НБУ 206950,50 грн.; по договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №113 від 11.04.2008р. 544053,90 грн.
Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №52474299 від 07.03.2018р. встановлено, що виконавчий лист №755/24521/14-ц виданий 06.10.2014р. Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення 759158,04 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» виконано реально та на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа закінчено. Погашення позивачем вищенаведеної заборгованості шляхом внесення коштів на рахунок Першого відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області підтверджується квитанціями: №20 від 23.11.2017р. на суму 260000 грн., №130 від 01.12.2017р. на суму 130000 грн., №75 від 27.12.2017р. на суму 215000 грн., №91 від 29.12.2017р. на суму 100000 грн., №19 від 11.01.2018 р. на суму 100000 грн., №87 від 15.01.2018р. на суму 10000 грн., №108 від 22.01.2018р. на суму 7000 грн. (а.с.23-24).
У забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №94 від 21.03.2006р. укладено іпотечний договір №94 від 21.03.2006р., згідно якого передано в іпотеку АКБСР «Укрсоцбанк» належне позивачу на праві приватної власності нерухоме майно - нежиле приміщення, магазин промислових товарів, загальною площею 60 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 
В якості забезпечення виконання  ОСОБА_1 зобов`язань за договором невідновлювальної кредитної лінії №113 від 11.04.2008р. укладено іпотечний договір №113 від 11.04.2008р., договір №1від 21.04.2008р. про зміну умов іпотечного договору № 113від 11.04.2008р., договір №2 від 26.08.2009р. про зміну умов іпотечного договору № 113, згідно якого передано в іпотеку АКБСР «Укрсоцбанк» належне позивачці на праві приватної власності нерухоме майно-нежилі приміщення підвалу, які знаходяться в житловому будинку літ. А, заг.пл.78,4 кв.м., що складаються з приміщень XIV-XVIII, XX, за адресою:  АДРЕСА_1 . 
У забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором не відновлювальної кредитної лінії №113 від 11.04.2008р. укладено іпотечний договір №113/1 від 11.04.2008р., договір № 1 від 21.04.2008р. про зміну умов іпотечного договору № 113/1, договір № 2 від 26.08.2009р. про зміну умов іпотечного договору № 113/1, згідно якого передано в іпотеку АКБСР «Укрсоцбанк» належне позивачу на праві приватної власності нерухоме майно - нежиле приміщення, магазин промислових товарів, загальною площею 60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно інформаційної довідки № 195720323 від 09.01.2020р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна внесено запис про іпотеку: номер запису 34835222, дата 21.03.2006, підстава виникнення договір іпотеки від 21.03.2006 р., предмет іпотеки магазин промислових товарів за адресою АДРЕСА_1 , іпотекодавець ОСОБА_1 , іпотекодержатель АТ «Альфа-Банк», реєстраційний номер іпотеки 2993510; та внесено запис про обтяження: номер запису 34835223, дата 21.03.2006р., підстава виникнення договір іпотеки від 21.03.2006р., вид обтяження заборона на нерухоме майно, предмет обтяження магазин промислових товарів за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 6711645, обтяжувач АТ «Альфа-Банк», особа майно/права якої обтяжуються ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 2993384. 
Відповідно до інформаційної довідки на нежиле приміщення магазин промислових товарів за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН 6711645, накладено обтяження: тип обтяження заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер 7004606, підстава обтяження договір іпотеки №113/1 від 11.04.2008р., власник ОСОБА_1 , заявник АКБ «Укрсоцбанк»; та обтяження: тип обтяження іпотека, реєстраційний номер 7004690, іпотекодержатель АКБ «Укрсоцбанк», власник ОСОБА_1 . 
Згідно інформаційної довідки на нежилі приміщення за адресою АДРЕСА_1 , номер РПВН 11886529, накладено обтяження: тип обтяження заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер 7004765, підстава обтяження договір іпотеки №113 від 11.04.2008, власник ОСОБА_1 , заявник АКБ «Укрсоцбанк»; та обтяження: тип обтяження іпотека, реєстраційний номер 7004820, іпотекодержатель АКБ «Укрсоцбанк», власник ОСОБА_1 . 
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 31 жовтня 2018 року позов АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без задоволення. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 лютого 2019 року вищевказане рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців в частині відмови у позові ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 невідновлювальної кредитної лінії від 11 квітня 2008р. №113, що складається з інфляційних втрат за кредитом, скасовано. Позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором невідновлювальної кредитної лінії від 11 квітня 2008 року №113, що складається з інфляційних втрат за кредитом, задоволено частково. Звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором невідновлювальної кредитної лінії від 11 квітня 2008 року №113, що складається з інфляційних втрат за кредитом в сумі 22638 грн. 56 коп. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки нежиле приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В решті рішення залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» судові витрати в сумі 4405 грн. Відповідно до квитанцій від 10.05.2019р. та від 20.05.2019р. ОСОБА_1 на користь отримувача АТ «Укрсоцбанк» сплачено заборгованість у сумі 22638 грн. 56 коп. та судові витрати в сумі 4405 грн на виконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 28 лютого 2019 року.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Якщо рішенням суду заборгованість за кредитним договором стягнута у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).
У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»).
Згідно з частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.
У справі, яка переглядається установлено, що позивач виконала рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 31.01.2014р. про стягнення з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитних договорах в гривневому еквіваленті в сумі 751004,40грн та третейського збору в сумі 7910,04грн. ОСОБА_1 сплатила, у зв`язку з чим постановою Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 07 березня 2018 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з реальним виконанням рішення. Погашення позивачкою вищенаведеної заборгованості шляхом внесення коштів на рахунок Першого відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області підтверджується квитанціями: №20 від 23.11.2017р. на суму 260000 грн., №130 від 01.12.2017 р. на суму 130000 грн., №75 від 27.12.2017 р. на суму 215000 грн., №91 від 29.12.2017р. на суму 100000 грн., №19 від 11.01.2018р. на суму 100000 грн., №87 від 15.01.2018р. на суму 10000 грн., №108 від 22.01.2018р. на суму 7000 грн. 
Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 31 жовтня 2018 року позов АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без задоволення. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.02.2019р. вищевказане рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців в частині відмови у позові ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 невідновлювальної кредитної лінії від 11.04.2008р. №113, що складається з інфляційних втрат за кредитом, скасовано. Позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором невідновлювальної кредитної лінії від 11.04.2008р. №113, що складається з інфляційних втрат за кредитом, задоволено частково. Звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором невідновлювальної кредитної лінії від 11.04.2008р. №113, що складається з інфляційних втрат за кредитом в сумі 22638 грн. 56 коп. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки нежиле приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В решті рішення залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» судові витрати в сумі 4405 грн. 
Відповідно до квитанцій від 10.05.2019р. та від 20.05.2019р. ОСОБА_1 сплатила заборгованість в сумі 22638 грн. 56 коп. та судові витрати в сумі 4405грн. на виконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 28.02.2019р. 
Установивши, що позивачка повністю виконала рішення суду, яким з неї достроково стягнуто на користь банку усю суму заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим, постановою відділу державної виконавчої служби виконавче провадження закінчено з підстав виконання рішення, суд першої інстанції, з яким погоджується й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про припинення зобов`язання за іпотечними договорами, як похідними від кредитного договору в силу припинення основного зобов`язання.
З метою захисту прав позивача як власника майна вільно ним розпоряджатися, в силу вимог статті 17 Закону України «Про іпотеку», статті 593 ЦК України зобов`язання між сторонами за вказаним іпотечним договором слід вважати припиненими.
Відповідач не надав доказів наявності невиконаних зобов`язань, що випливають з кредитних договорів.
Доводи апеляційної скарги про наявність в позичальника заборгованості по штрафах, відсотках і пені є безпідставними.
Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.
Якщо рішенням суду заборгованість за кредитним договором стягнута у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).
Таким чином, банк пред`являючи позов до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитними договорами змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору, а тому втратив право нараховувати передбачені кредитними договорами відсотки та штрафні санкції, та має лише право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
Посилання банку на наявність у нього права на стягнення з позивача сум, передбачених статтею 625 ЦК України, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки таке право банк не реалізував, відповідних вимог не заявляв, а матеріали справи не містять судових рішень про стягнення таких коштів.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обгрунтовано викладені в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення та зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом. 
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частини 1статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 26 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови – 6 листопада 2020 року.

Головуючий                       І.Б. Перепелюк
Судді:                           А.І. Владичан
М.І. Кулянда