УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/2621/20 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В. 
Категорія 30 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,
з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
виділені матеріали цивільної справи №274/2621/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста криниця» до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, Центральної універсальної біржи, ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та недійсними договорів 
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста криниця»
на ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області  від 25 травня 2020 року ОСОБА_2 , яка постановлена у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Чиста криниця» (надалі – товариство) звернулося до суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Центральної універсальної біржи та ОСОБА_1 . Просило:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо непроведення рецензування звіту про оцінку майна, проведеної на виконання договору на проведення незалежної оцінки майна від 22 лютого 2018 року;
- визнати недійсним договір доручення на продаж майна від 09 серпня 2018 року, укладений між Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області в особі начальника Лаврова О.С. та ФОП ОСОБА_3 ;
- визнати недійсним проведений третій цільовий аукціон з продажу активів ТОВ «Чиста криниця», яке знаходиться в податковій заставі, оформлений протоколом від 31 жовтня 2018 року;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу майна від 12 листопада 2018 року №0003287К/18, укладений на підставі протоколу від 31 жовтня 2018 року проведення третього цільового аукціону з продажу активів ТОВ «Чиста криниця», яке знаходиться в податковій заставі.
Свої позовні вимоги товариство обґрунтовує тим, що майно товариства, яке перебувало у податковій заставі, продане з аукціону з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області  від 25 травня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог щодо: визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо непроведення рецензування звіту про оцінку майна, проведеної на виконання договору на проведення незалежної оцінки майна від 22 лютого 2018 року; визнання недійсним договору доручення на продаж майна від 09 серпня 2018 року, укладений між Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 ; визнання недійсним проведеного третього цільового аукціон з продажу активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Чиста криниця", яке знаходяться в податковій заставі, оформленого протоколом від 31 жовтня 2018 року. Роз`яснено, що розгляд справи за наведеними вимогами належить до юрисдикції господарського суду.

Не погодившись із ухвалою судді суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження щодо частини позовних вимог, ТОВ «Чиста криниця» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що звертаючись із даним позовом, товариство виходило з позиції ефективності обраного способу захисту порушеного права володіння майном, що у разі задоволення позову, призведе до його поновлення. У постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року в справі №240/6701/19 роз`яснено, що першу та другу позовні вимоги слід розглядати в порядку цивільного судочинства. Виділення перших двох вимог для їх розгляду в порядку господарського судочинства, навіть за умови їх задоволення, не призведе до відновлення порушеного права позивача на володіння майном та може бути підставою для відмови у зв`язку із обранням неналежного способу захисту. Розгляд повного переліку позовних вимог у їх сукупності, із урахуванням їх похідного характеру в аспекті отримання підстав для задоволення кожної наступної у суді однієї юрисдикції, є найбільш ефективним способом юридичного захисту. Суддя суду першої інстанції неправильно визначився із юрисдикцією даного спору, оскільки не звернув уваги на повний перелік відповідачів. Переможцем аукціону є фізична особа, а тому справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зазначена позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду, але суд першої інстанції на таку обставину уваги не звернув. 

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2020 року відкрито провадження в частині вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 12 листопада 2018 року №0003287К/18, укладеного на підставі протоколу від 31 жовтня 2018 року проведення третього цільового аукціону з продажу активів ТОВ «Чиста криниця», яке знаходиться в податковій заставі.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року до участі у справі залучено правонаступника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області – Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області.

Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області подало відзив на апеляційну скаргу. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити ухвалу судді суду першої інстанції без змін. Вважає правильним висновок судді суду першої інстанції про те, що частина вимог за позовом ТОВ «Чиста криниця» має розглядатися за правилами господарського судочинства, оскільки не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. 

Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження щодо частини позовних вимог, суддя суду першої інстанції виходив із того, що із позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Чиста криниця». Перша позовна вимога стосується бездіяльності Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, яка у спірних правовідносинах не здійснює публічно-владних управлінських функцій, тобто ця вимога виникла у процесі виконання договору на проведення незалежної оцінки майна від 22 лютого 2018 року, укладеного між Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 . Друга та третя позовні вимоги про визнання правочинів недійсними. Відповідачі за другою позовною вимогою – Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , а за третьою позовною вимогою – Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та Центральна універсальна біржа. Отже, перша, друга та третя вимоги позовної заяви, заявлені ТОВ «Чиста криниця», виникли з цивільних правовідносин та стосуються виконання правочинів. Учасниками цих спірних правочинів є юридичні особи та фізична особа-підприємець, а спори між суб`єктами господарювання належать до юрисдикції господарських судів та не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися із суперечливими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до абзацу першого ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Отже, при визначенні предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин справи.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані Податковим кодексом України. Відповідно до статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. В силу пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податку своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Податкова застава є одним з найефективніших способів забезпечення виконання податкового зобов`язання платника податків, не погашеного у строк. У силу податкової застави держава (територіальна громада) має право в разі невиконання забезпеченого податковою заставою податкового зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами у порядку, встановленому законом.

Чинним законодавством передбачено, що у разі недостатності коштів у платника податків за нього на користь держави здійснюються заходи щодо погашення податкового боргу шляхом продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України унормовано, що погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно платника податків, що перебуває у податковій заставі, проводиться на підставі відповідного рішення суду, який надає дозвіл на це. Продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торгівельні організації. Об`єкти рухомого чи нерухомого майна, а також цілісні майнові комплекси підприємств підлягають продажу за кошти виключно на цільових аукціонах, які організовуються за поданням відповідного контролюючого органу на зазначених біржах (ст.95 ПК України).

Аукціон (публічні торги) - це публічний спосіб продажу активів з метою отримання максимальної виручки від продажу активів у визначений час і в установленому місці.

У свою чергу, відповідно до пункту 95.14 статті 95 ПК України покупець майна, яке перебуває у податковій заставі, набуває права власності на таке майно відповідно до умов, визначених у договорі купівлі-продажу, що укладається за результатами проведення торгів. 

Відповідно до пункту 93.4 статті 93 ПК України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) із дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця – учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочином.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнати торги недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Так, предметом спору в даній справі є майно, що перебувало у податковій заставі та реалізовано на публічних торгах. Позивач наполягає на тому, що порушена процедура продажу майна на аукціоні. Зміст позовних вимог спрямований на захист майнових прав ТОВ «Чиста криниця» та останнє вважає, що незабезпечення належної оцінки та непроведення повної оцінки (всіх об`єктів) заставного майна суттєво вплинуло на визначення ринкової вартості майна. Водночас, даний спір також стосується права власності іншої особи – переможця торгів (аукціону) та покупця ОСОБА_1 , який придбав на торгах майно ТОВ «Чиста криниця», що перебувало у податковій заставі. 

Якщо набувачем (переможцем торгів) є фізична особа, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі №725/3212/16-ц (провадження №14-3цс18).

Отже, визначення юрисдикції у справі з позовною вимогою про визнання торгів недійсними залежить від суб`єктного складу, як правильно вважав суд першої інстанції, але при цьому не врахував тих обставин, що покупцем майна є фізична особа ОСОБА_1 та відновлення порушеного права позивача не виявляється можливим без вирішення перших трьох позовних вимог, а тому колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що найбільш ефективним способом юридичного захисту буде розгляд усіх заявлених вимог за правилами цивільного судочинства, оскільки підставою для задоволення кожної наступної вимоги є задоволення вимоги, яка їй передує, що сприятиме відновленню права у разі, якщо таке порушено. Крім того, право обрання способу захисту належить позивачу.

Приймаючи до уваги викладене вище, а також те, що у даній справі заявлені позовні вимоги на поновлення порушеного цивільного права позивача та спірні правовідносини виникли з відносин, що регулюють право власності, апеляційний суд вважає, що у даному випадку поділ заявлених вимог лише за суб`єктним складом, без урахування предмета спору та характеру спірних правовідносин, не є достатньою ознакою для відмови у відкритті провадження щодо перших трьох позовних вимог. Розгляд усіх заявлених вимог за правилами одного судочинства, зокрема, цивільного, сприятиме правовій визначеності та відповідатиме принципу пропорційності. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів і свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Доступ до суду не має бути настільки ускладненим, щоб нівелювати саме право.

Із огляду на вищевикладене, відповідно до ст.379 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і направляє справу в частині перших трьох позовних вимог для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста криниця» задовольнити.
Ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області  від 25 травня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: 

Повний текст постанови складений 12 листопада 2020 року.