Ухвала
 
19 листопада 2020 року                                                                                               
м. Київ
 
справа № 642/1971/20-ц
провадження № 61-16055ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова, у складі судді Ольховського Є. Б., від 19 травня 2020 року, про забезпечення позову та постанову Харківського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Бурлаки І. В., Котелевець А. В., Яцини В. Б., від 12 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Ярмоленка Олександра Валентиновича, державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними електронних торгів, скасування акту та застосування реституції, 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О. В., державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними електронних торгів, скасування акту та застосування реституції, в якому він просив визнати недійсними електронні торги арештованого майна, оформлені протоколом № 471239, які відбулись 25 березня 2020 року і проведені Державним підприємством «Сетам» Міністерства юстиції України щодо лота № 410537, відповідно до яких було продано майно, що йому належало, а саме легковий автомобіль VOLKSWAGEN MULTIVAN, 
2012 року випуску, НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , скасувати акт про проведені електронні торги від 01 квітня 2020 року та застосувати реституцію.
У травні 2020 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль VOLKSWAGEN MULTIVAN, 
2012 року випуску, НОМЕР_1 , кузов №  НОМЕР_2 .
Заява мотивована тим, що предметом позову є визнання недійсними електронних торгів, скасування акту та застосування реституції, зокрема, повернення належного йому майна - вказаного автомобіля. Вважав, що існує вірогідність того, що ОСОБА_1 придбаний автомобіль реалізує іншим особам, що в наступному суттєво ускладнить застосування реституції.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, в порядку забезпечення позову накладено арешт на автомобіль VOLKSWAGEN MULTIVAN, 2012 року випуску, НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .
Постановою Харківського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року залишено без змін.
30 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року.
У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не доведено факт передання відповідачем спірного автомобіля третім особам, спроби реалізації автомобіля чи передачу його в заставу. Крім того внаслідок застосованого арешту, він не може поставити автомобіль на облік в сервісному центрі МВС України. Вважає, що суди фактично вирішили справу по суті. Стверджує, що намірів реалізовувати придбаний автомобіль він не має.
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
Ухвала про забезпечення позову не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про забезпечення позову є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
01 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленком О. В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 638/215/17, виданого 10 грудня 2018 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 складено акт про проведені електронні торги, за яким ОСОБА_1 визначено переможцем електронних торгів 25 березня 
2020 року за лотом № 410537 (автомобіль VOLKSWAGEN MULTIVAN, 2012 року випуску, НОМЕР_1 , кузов №  НОМЕР_2 ).
Судами встановлено, що між сторонами виник спір щодо правомірності реалізації на електронних торгах автомобіля VOLKSWAGEN MULTIVAN, 2012 року випуску, НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_2 . 
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2020 року відкрито провадження у справі № 642/1971/20-ц, яка на даний час не розглянута.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник повідомили, що заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 
від 25 вересня 2018 року по справі №638/215/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яке було підставою для реалізації автомобіля, наразі скасовано, а  ОСОБА_1 фактично передав спірний автомобіль іншій особі - ОСОБА_4 . 
Врахувавши предмет спору у справі № 642/1971/20-ц та обставини, наведені позивачем, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову та застосували такий вид забезпечення, що є співмірним із позовними вимогами та може забезпечити належне виконання судового рішення в разі задоволення позову. При цьому висновок судів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позову, є вірним. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що суди забезпечивши позов фактично вирішили спір по суті є помилковими, оскільки оскаржені судові рішення не передбачають ні визнання недійсними електронних торгів, ні скасування акту про проведені електронні торги, ні застосування реституції.
Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер, а крім того ОСОБА_1 не позбавлений права, за наявності передбачених законом підстав (глава 10 розділу І ЦПК України), ініціювати питання про зустрічне забезпечення, заміну одного заходу забезпечення позову іншим, скасування заходів забезпечення позову, відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.
Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки касаційна скарга на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про забезпечення позову є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року про забезпечення позову та постанову Харківського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 642/1971/20-ц.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                              В. В. Шипович
 
Є. В. Синельников
 
С. Ф. Хопта