КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 753/10686/20	
Провадження № 33/824/4133/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Просалов О.М. 
Доповідач: Трясун Ю.Р. 
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
09 листопада 2020 року                                                                             місто Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Алтуніна Ярослава Ігоревича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
 
за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності 	 	  ОСОБА_1 ,	
захисника	 	Алтуніна Я.І.	
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від             09 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
 
Відповідно до постанови, 23 червня 2020 року о 12 годині 00 хвилин по вулиці Харківське шосе в місті Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Lexus RX 300» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля «ЗАЗ I-VAN» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, різко змінив напрямок руху та здійснив зіткнення з даним транспортним засобом, що привело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Крім цього, 23 червня 2020 року о 12 годині 00 хвилин по вулиці Харківське шосе в місті Києві, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Lexus RX 300» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
В апеляційній скарзі захисник Алтунін Я.І. просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
Захисник зазначає що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.
Апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 529002 не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, а зазначено лише вулицю - Харківське шосе та адреси свідків.
На думку захисника вказаний у протоколі серії ДПР18 № 529002 пункт 2.5 ПДР України, який інкриміновано ОСОБА_1 не відповідає викладеній суті правопорушення, а саме керування автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, що на думку захисника, відповідає п. 2.9 а ПДР України.
Апелянт звертає увагу на те, що у поясненнях свідків не зазначено від огляду на який саме стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився пройти, крім того підписи свідків в протоколі та у поясненнях відрізняються.
Вказані в протоколі ознаки сп`яніння ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом, на якому, як зазначає захисник, таких ознак не вбачається. Відтак, працівники поліції не мали підстав пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.
При цьому, захисник звертає увагу на те що поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, в той час я відповідно до ст. 266 КУпАП повинні були спочатку запропонувати йому пройти огляд на місці зупинки в присутності двох свідків.
Таким чином, на думку захисника, огляд був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, відтак він є недійсним.
 
Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Алтуніна Я.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
 
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, в повній мірі дотримався вимог закону. 
Оскаржуючи прийняте судом рішення, захисник Алтунін Я.І. просить скасувати постанову повністю, а провадження закрити на п. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 визнаний судом винуватим у вчиненні двох адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена статтями 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що висновок суду про винуватість      ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями водія автобуса ОСОБА_2 відеозаписом з відео-реєстратора, встановленого в автобусі.
З метою перевірки висновку суду, апеляційним судом досліджений вказаний відеозапис, на якому зображено, як автомобіль «Lexus RX 300» зліва здійснює випередження транспортного засобу в якому встановлений відео-реєстратор та відразу перелаштовується у першу смугу після чого відбувається зіткнення транспортних засобів. Від того моменту, коли автомобіль «Lexus RX 300» з`явився у полі дії відео-реєстратора до моменту зіткнення пройшло близько чотирьох секунд.
Як пояснив в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 , зміна напрямку руху автомобіля «Lexus RX 300» була для нього настільки несподіваною, що навіть застосувавши гальмування, він не зміг уникнути зіткнення з автомобілем «Lexus RX 300».
Отже, різко змінивши напрямок руху, ОСОБА_1 створив небезпеку водієві автобуса «ЗАЗ I-VAN» ОСОБА_2 , що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження. Такі дії вірно судом кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.
За доводами, викладеними в апеляційний скарзі судове рішення, прийняте за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 529002 від     23 червня 2020 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не вказане місце вчинення адміністративного правопорушення.
Наведені доводи апеляційний суд вважає необґрунтованими. 
Так із вказаного протоколу вбачається, що він був складений 23 червня 2020 року о 15 год. 30 хв. в м. Києві, вул. Харкіське Шосе 156.  
При цьому, вказаним протоколом водієві ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.5 ПДР України, а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що поліцейські відповідно до вимого ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у разі відмови від проходження такого огляду складають на місці протокол про адміністративне правопорушення.
Таким чином, відсутність номера вулиці у графі «місце вчинення адміністративного правопорушення» повністю компенсується його наявністю у графі «місце складання протоколу». 
Отже, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки він містить всі необхідні дані передбачені законом, зокрема і місце вчинення адміністративного правопорушення.
Також необґрунтованими апеляційний суд вважає і доводи апелянта про невідповідність інкримінованого ОСОБА_1 пункту правил дорожнього руху викладеній у протоколі суті правопорушення. 
Із протоколу вбачається, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.
Таким чином, є безпідставними посилання захисника на те, що викладена суть інкримінованого правопорушення відповідає п. 2.9 а ПДР України, оскільки працівник поліції не вказує про перебування           ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а лише зазначає що у нього були виявлені ознаки такого сп`яніння. 
Щодо доводів захисника про те, що у ОСОБА_1 не було ознак сп`яніння, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так пунктом 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому, повноваженнями щодо встановлення наявності у водія ознак сп`яніння наділений лише працівник поліції, відтак виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння, є достатньою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.
Також є необґрунтованими доводи захисника про те, що працівники поліції повинні були спочатку запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки.
Як вбачається із змісту протоколу, у ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння. Так, відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Відтак, пропозиція працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння виключно у медичному закладі була правомірною.
Відповідно до дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, пояснюючи це тим, що йому терміново потрібно додому по сімейних справах.
Однак відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Саме за невиконання таких вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, що і було роз`яснено поліцейським ОСОБА_1 .
З дослідженого відеозапису вбачається, що поліцейським були встановлені особи свідків, їм повідомлено, що поліцейський вбачає у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та роз`яснює свідкам, що в їх присутності він буде пропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Апеляційний суд зазначає, що на свідків покладається лише обов`язок засвідчити проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинка транспортного засобу, або відмову від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в закладі охорони здоров`я.
Апеляційний суд вважає, що поліцейським в повній мірі дотримано вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП, тому наведені в апеляційній скарзі доводи, зокрема про те, що в письмових поясненнях свідків не вказано, від огляду на стан наркотичного чи алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що підписи свідків у письмових поясненнях нібито відрізняються від їх підписів у протоколі про адміністративне правопорушення є непереконливими.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, та викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-
 
П ОС Т АН О ВИ В :
 
Апеляційну скаргу захисника Алтуніна Я.І.в інтересах  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                         Ю.Р.Трясун