ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3800/20                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 грудня 2020 року                                                                        м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Василенка Я.М.,
                                                                                                    Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного   управління   Пенсійного фонду України в         м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

                                                  В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного  управління  Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:
-             визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо проведення відповідних дій із забезпечення перерахування ОСОБА_1 з 01.03.2018 та з 01.01.2019 пенсії без обмежень максимального розміру із розрахунку 80% грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та на 01.01.2019 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
-             зобов`язати Київський міський військовий комісаріат скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 та на 01.01.2019 (з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та на 01.01.2019 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти) для перерахунку пенсії;
-             зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві на підставі виданих Київським міським військовим комісаріатом довідок (з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та на 01.01.2019 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти) здійснити з 01.03.2018 та з 01.01.2019 перерахунок та щомісячну виплату пенсії ОСОБА_1 без обмежень максимального розміру із застосуванням додаткових підвищень, надбавок, доплат та інших виплат, встановлених чинним законодавством для інвалідів війни.     
В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказ Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України» та зазначив, що йому, всупереч діючому чинному законодавству України, з 01.03.2018 не нараховується та не виплачується пенсія у належному розмірі, оскільки перерахунок здійснено без урахування розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2020 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Апелянт свої вимоги також обґрунтовує тим, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду у порядку письмового провадження на 09.12.2020.
Апеляційну скаргу розглянуто у письмовому провадженні, на підставі положень п. 3     ч. 1 ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Так, у відповідності до положень частини першої ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704.
З 01 січня 2018 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам» та довідки Київського міського військового комісаріату.
Не погоджуючись із здійсненим перерахунком, позивач звернувся з відповідними заявами до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Київського міського військового комісаріату.
Листом від 30.09.2019, Київський міський військовий комісаріат повідомив позивача про те, що з 01.03.2018 оклади потрібно рахувати з 1762 грн - зафіксованого прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2018, а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року, як це передбачалось до внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
В листі також зазначено, що розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу з 01.03.2018 є незмінним та становить: посадовий оклад - 8740 грн (50 тарифний розряд), оклад за військове звання (полковник)  - 1480 грн, надбавка за вислугу років (50%) - 5110 грн.
Листом від 25.09.2019 № 211347/02/13-9790/1, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії в зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для працездатних осіб після 01.01.2018.
Позивач, вважаючи, що при складенні довідки та визначенні посадового окладу Київський міський військовий комісаріат мав виходити з 50% мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2018 року, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01.01.2018, звернувся до суду за захистом своїх прав.                    
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 та встановлено, що розміри посадових окладів та окладів за військове звання визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт. Відтак, оскільки примітки до нормативних актів не можуть містити норми права, а, починаючи з 01.01.2017, мінімальна заробітна плата не застосовується, як розрахункова величина, для визначення посадових окладів та заробітної плати інших працівників.
Суд першої інстанції, за наслідком розгляду спору, дійшов висновку про те, що військовий комісаріат діяв правомірно застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням таку розрахункову величину, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018.
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.
Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
У свою чергу, частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-XII, передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до положень частин 2, 3 статті 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Перерахунок призначених пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Так, 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою, зокрема, було затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу.
При цьому, варто врахувати, що така постанова набрала чинності з 01.03.2018, якою  було збільшено грошове забезпечення військовослужбовців, що, у подальшому, стало обставиною у розумінні частини 2 статті 51 Закону № 2262-XII, що зумовила зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього Закону.
Як вбачається зі структури постанови Кабінету Міністрів України №704, пунктом 1 її постановляючої частини затверджені нормативні акти, зокрема тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 1), схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 14).
У пункті 4 постановляючої частини постанови Кабінету Міністрів України № 704, містяться нормативні положення, наведений порядок визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.
Згідно до норм пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704, (в редакції, чинній до 24.02.2018) передбачалося, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
При цьому, додатки 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.
Однак, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 було внесено зміни, якими встановлено залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 01.01.2018 року, та вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводиться виходячи із 50% розміру мінімальної зарплати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Проте, зміст приміток до додатків 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України       № 704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови
Слід звернути увагу на те, що текст приміток до додатків до постанови № 704, в силу вимог абзацу 7 підпункту 2 пункту 20 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 № 870, не є нормою права, оскільки їх застосування допускається в окремих випадках без набуття ними характеру нормативних положень.
При цьому, за пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII, який набрав чинності 01.01.2017, після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата (на чому наполягає позивач) не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 103), розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.
Колегія суддів, зважаючи на наведене вище, погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення доводів позивача щодо необхідності застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням, що враховуються для такої розрахункової величини, як мінімальна заробітна плата, враховуючи положення приміток до додатків 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704, зважаючи на те, що такі примітки не містять норм права та не узгоджуються з пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII. Також, суд першої інстанції правильно вказав на те, що постанова Кабінету Міністрів України № 704 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 103) є чинною, а отже, підлягала застосуванню ІНФОРМАЦІЯ_2 під час складання довідки та розгляду заяви позивача.
Існування, у даному випадку, правової колізії між нормами п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ та п. 4 постанови № 704, у редакції до внесення змін постановою № 103, та приміток до додатків 1, 12, 13, 14 до постанови № 704, вирішується на користь положень Закону, як акту права вищої юридичної сили.
Таким чином, оскільки норма п. 3 розд. ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за приписи п. 4 постанови № 704, у редакції до внесення змін постановою № 103, а також, додатків 1, 12, 13, 14 до постанови     № 704, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів суду першої інстанції про відсутність правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.
Таким чином, військовий комісаріат, застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням таку розрахункову величину, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, діяв на підставі та в межах наданих повноважень, з огляду на що, позовні вимоги в цій частині не підлягали задоволенню, як і похідні від них до пенсійного органу. 
Колегія суддів також не вбачає порушень відносно позивача вимог ст. 22 Конституції України, згідно якої, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, оскільки зміни у законодавстві не призвели до звуження його прав, як і не відбулось зменшення розміру раніше призначеної пенсії. Фактично, позивач звернувся до відповідачів та до суду не у зв`язку зі звуженням своїх прав, а бажаючи збільшити розмір раніше призначеної пенсії.
Також до позивача не має місце зворотнє застосування закону, зважаючи на вимоги ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Тож, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції цілком обгрунтовано було відмовлено в задоволенні позовних вимог та відхилено доводи позивача.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. 
Згідно з приписами частини першої ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.      
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,      

  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2020 р. - залишити без змін.

          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                     О.М. Ганечко

Судді                                                                                                                  Я.М. Василенко

                                                                                                               В.В. Кузьменко