КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
12 жовтня 2020 року                                                                                         м. Київ
 
                                                                   Справа № 369/5649/17
Апеляційне провадження № 22-ц/824/12592/2020
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                     судді-доповідача:                 Соколової В.В.
                                      суддів:                                   Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.
                                               за участю секретаря             Охневської Т.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлену під головуванням судді Пінкевич Н.С. 18 березня 2020 року у м. Києві, повний текст ухвали складений 18 березня 2020 року, у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012»  до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1   про стягнення боргу за орендну плату та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» , треті особи: виконавчий комітет Вишневської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Вішнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання реєстрації місця проживання та зобов`язання вчинити дії, 
 
В С Т А Н О В И В
 
У грудні 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Заява мотивована тим, що судом касаційної інстанції була зменшена остаточна сума боргу, що підлягає до стягнення і боржниками ця сума сплачена в добровільному порядку /т.3 а.с.59-61/ 
 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 березня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не мітять належних та допустимих доказів на підтвердження проведення повного виконання судового рішення, яке є обов`язковим до виконання. 
 
Не погодився із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , ним подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність ухвали, як такої, що постановлена з порушенням норм процесуального права, за неповного з`ясування всіх обставин справи. Вказує на наявність суперечностей у даному судовому  рішенні, так як раніше постановленими у даній справі ухвалами встановлені обставини повного виконання рішення суду. Також зазначає про порушення судом першої інстанції строків розгляду його заяви. 
Враховуючи вищевикладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу  підстав викладених у ній та просили її задовольнити.
Представники ТОВ «Черемшина 2012» - адвокат Шокуров Ю.Л. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належними чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причини неявки суду не повідомили. Тому, в порядку ч.2 ст. 372 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.  
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
 
Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2018 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» заборгованість по оплаті з оренди житла у розмірі 47850,61 грн та сплачений судовий збір 888,32 грн. В задоволені решти позовних вимог ТОВ «Черемшина 2012» та в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_3 - відмовлено /т.1 а.с.204-209/.
Постановою Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2018 року в частині задоволення позову ТОВ «Черемшина 2012» про стягнення боргу за орендну плату та судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» заборгованість по орендній платі за проживання в кімнаті № 221 гуртожитку по АДРЕСА_1 у розмірі 84850,61 грн, з яких: сума основного боргу 47093,73 грн, інфляційні витрати у розмірі 9634,52 грн, три проценти річних у розмірі 28122,37 грн та судовий збір у розмірі 4000 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін /т,2 а.с.92-102/ .
Постановою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року зміно рішення суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних, зменшено їх розмір до 1412,81 грн, також зменшено суму судового збору до 2740,80 грн /т.2 а.с.221-226/. Також стягнуто з ТОВ «Черемшина 2012» на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 2010,15 грн /т.3 а.с.56-57/
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення /т.3 а.с. 34-36/.
На виконання даного судового рішення 10 жовтня 2019 року був виданий виконавчий лист  № 369/5649/17
З постанови Державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Примак К.В. від 15 січня 2020 року (ВП 60583814) вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа № 369/5649/17 виданого 10 жовтня 2019 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» заборгованість з орендної плати в розмірі 47093,73 грн - закінчено, так як згідно з квитанціями від 18.09.2019, 17.09.2019, 11.09.2019, 12.08.2019, 08.08.2019, 23.07.2019, 11.07.2019, 10.07.2019, 11.06.2019, 06.06.2019, 18.09.2019 заборгованість погашена до моменту відкриття виконавчого провадження /т.3 а.с.115/.  В матеріалах справи мітяться  копії дублікатів квитанцій ПАТ «КБ «ПриватБанк» від 06.06.2019, 17.09.2019, 11.06.2019, 11.09.2019, 10.07.2019, 11.07.2019, 23.07.2019, 08.08.2019, 12.08.2019, 18.09.2019, 18.09.2019 /т.3 а.с.9-21/.  
Також з постанови Державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Примак К.В. від 15 січня 2020 року (ВП 60583932) вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа № 369/5649/17 виданого 11 жовтня 2019 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» судового збору в розмірі 4000,00 грн - закінчено, так як згідно з квитанцією 0.0.1469142958 судовий збір сплачено до моменту відкриття виконавчого провадження /т.3 а.с.114/.  
 
Згідно із ч.ч. 1.2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимоги щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їх рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (Рішення Європейського суду з прав людини від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania).
Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Частиною 2 ст. 432 ЦПК України  передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку із його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
 
В порядку визначеному ч. 9 ст.83  ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Положеннями ч.ч.1-2,4 ст. 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.  Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.  Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5 цієї статті).
 
Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;
У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (ч. 3 цієї норми законодавства) 
В силу ч. 1 ст. 40 цього Закону Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
 
З наведених обставин справи вбачається, що остаточно судовим рішенням було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» заборгованість по орендній платі за проживання в кімнаті гуртожитку 47093,73 грн, інфляційні витрати у розмірі 9634,52 грн, три проценти річних 1412,81 грн та судовий збір у розмірі 2740,80 грн. Тобто загальна сума, яка підлягала до стягнення становить 60881,86 грн. 
На виконання вказаних судових рішень Києво-Святошинським районним судом Київської області були видані виконавчі листи. Заявник не зазначає і судом не встановлені обставини, які свідчили про помилкове їх видання. Заявник вказує на відсутність обов`язку у зв`язку з добровільним виконанням та посилається на копії дублікатів квитанцій. Проте вказані копії не завірені належним чином, оригінали суду представлені не були, відсутні і дані про їх направлення іншим учасникам справи. А отже слід погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження обставин повного виконання рішення.
За даними виконавчої служби, виконавчі листи були видані 10 жовтня 2019 року, дані про відкриття виконавчого провадження відсутні, проте 15 січня 2020 року виконавче провадження закрито з підстав повного виконання. Так, у постановах державного виконавця вказано про сплату заборгованості до відкриття. Проте, ці дані не були подані до суду першої інстанції, копії відповідних документів були долучені до апеляційної скарги. Разом з тим, наявність постанови про закінчення виконавчого провадження перешкоджає повторному зверненню з тим самим виконавчим документом до примусового виконання і сам виконавчий документ повертає до суду, який його видав. Таким чином, не вбачається доцільності для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції строків розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання знайшли своє підтвердження,  проте підстав для висновку про свідоме чи навмисне затягування розгляду, як вказує заявник, не вбачається.  До того ж, саме по собі порушення строків розгляду заяви не є тим порушенням норм процесуального права, яке є підставою для скасування судового рішення.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність постановленої судом ухвали, а тому не можуть бути підставою для її скасування.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа у вказаній справі таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
                                               
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 березня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.
 
Суддя-доповідач:                                                                             В.В. Соколова
 
Судді:                                                                                                 А.М. Андрієнко
 
                                                                                                            Н.В. Поліщук

                                      Повний текст постанови складений 26 жовтня 2020 року.