Номер провадження: 22-ц/813/7704/20 
Номер справи місцевого суду: 522/5351/20
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,
з участю секретаря Воронової Є.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2020 року про відмову забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Чернявської Л.М., -

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Южненської міської ради, третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Оріон» про визнання протиправним та скасування рішення.
10 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Приморського районного суду м. Одесивід 14 липня 2020 року ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду,  ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись нанеповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що висновки суду про те, що в заяві про забезпечення позову не надано належних та допустимих доказів забезпечення позову є необґрунтованими, оскільки є спів мірними із предметом заявлених позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Байдерін О.А., представник ТОВ «ФК «Оріон» зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів обставин, які можуть зумовити ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, у зв`язку з чим вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, судом повно встановлені обставини, що входять у предмет доказування, ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права та з правильним застосуванням норм матеріального права.
Сторони про розгляд справи на 11 листопада 2020 року були сповіщені належним чином (а.с. 73-78).
Від адвоката Байдеріна О.А., представника ТОВ «ФК «Оріон» до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Оріон» (а.с. 99).
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (17 листопада 2020 року).
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.
Відмовляючи у задоволені заяви  ОСОБА_1  про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що подана заява не є підставною для забезпечення позову та відсутні підтверджені належним чином у встановленому процесуальному порядку факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
Проте з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Южненської міської ради, третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Оріон» про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області Голубенко А.В. від 08 листопада 2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, щовін є власником спірної квартири, проте позбавлений можливості в доступі до неї, в користуванні речами, які знаходять в квартирі, оскільки відбулось незаконне припинення його власності та незаконна реєстрація права власності на вказану квартиру за ТО «ФК «Оріон». 
Звертаючись до судуз заявою про забезпечення позову,  ОСОБА_1 просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви про забезпечення вказував на те, що існує загроза продажу третьою особою ТОВ «ФК «Оріон» квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом спору, оскільки як йому стало відомо вказана квартира перебуває на стадії продажу.
Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що предметом позову єквартира АДРЕСА_1 , яка належить позивачу, та ОСОБА_1 звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову надав достатньо доказів, щодо співмірності позовних вимог, адже предметом позову є рішення державного реєстратора виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області Голубенко А.В. від 08 листопада 2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , щодо якої і заявлено вимоги забезпечення позову.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову, не пересвідчився у співмірності заявлених позивачем вимог, при цьому суд не з`ясував що дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що при вжитті заходів забезпечення даного позову, судом першої інстанції не було взято до уваги зміст позовних вимог, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).
За таких підстав, колегія суддів, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права.
Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2020 року - скасувати. 
Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 забезпечення позову - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 17 листопада 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк