ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/1528/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Юрко І.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року в адміністративній справі №160/1528/20 (головуючий суддя першої інстанції Озерянська С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач 10.02.2020 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, прийнятого стосовно призначення їй пенсії у межах пенсійної справи №0413024306 в частині неврахування додаткових видів грошового забезпечення та премії, отриманих за період з 01.09.2017 року по 31.08.2019 року служби в Національній поліції України та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок її пенсії, із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії в розмірах, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні 24 місяці служби.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при призначенні пенсії відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»  відповідачем протиправно не було враховано додаткові види грошового забезпечення та премії у розмірах, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні 24 місяці служби перед звільненням.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування при розрахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 суми індексації у розмірі 887,09 грн..
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , із врахуванням при розрахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії, індексації у розмірі 887,09 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішень про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначається, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Сторони про розгляд справи в письмовому провадженні повідомлені належним чином. 
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне. 
Позивач - ОСОБА_1 наказом ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області № 271о/с від 27.08.2019 року звільнено з 31.08.2019 року відповідно до пункту 7 частини 1  статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»  з посади заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (звання підполковник).
Відповідно до подання про призначення пенсії ОСОБА_1 має вислугу для призначення пенсії - 25 років 07 місяців 15 днів.
До грошового атестату №48 позивача, сформованого ГУНП в Дніпропетровській області станом на час звільнення (31.08.2019 року) включено такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад - 3000,00 грн., оклад за спеціальним званням - 2200,00 грн., надбавка за стаж служби у розмірі 45% - 2340,00 грн., премія щомісячна у розмірі 84,932% 6403,87 грн., індексація 442% - 887,09 грн., матеріальна допомога на оздоровлення - 4073,00 грн. (а.с.25).
Згідно довідки від 06.09.2019 року №814 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарних місяці служби підряд перед звільненням, що подається для призначення пенсії відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», наданої Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ, отримувала у період з вересня 2017 року по червень 2019 року надбавку за службу в умовах режимних обмежень у середньому розмірі 888,71 грн. та премію у середньому розмірі 13265,89 грн..
Відповідно до довідки від 07.10.2019 року № 2058 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарних місяці служби підряд перед звільненням, що подається для призначення пенсії відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», наданої Департаментом патрульної поліції, додаткові види грошового забезпечення за аналогічною посадою начальника відділу документального забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, яку ОСОБА_1 обіймала до відрядження із залишенням на службі в поліції до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з 15.05.2017 року становили у липні 2019 року - 8627,43 грн.
Відповідно до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарних місяці служби підряд перед звільненням, що подається для призначення пенсії відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», наданої Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 отримувала: у липні 2019 премію - 9403,81 грн., у серпні 2019 року - 6403,87 грн.
На підставі заяви позивача від 16.10.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області їй призначено пенсію з 01.09.2019 року за вислугу років відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  у розмірі 4901,00 грн. виходячи з 65% розміру грошового забезпечення - 7540,00 грн., до якого включено посадовий оклад - 3000 грн., оклад за військовим званням - 2200 грн., процентна надбавка за вислугу років - 2340 грн.(а.с.23, 20).
На звернення позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь від 05.11.2019 року № 22514/03-02/23, якою повідомлено, що в пакеті документів для призначення пенсії відсутні відомості про періоди проходження служби в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ та в Головному управлінні Національної поліції, в грошове забезпечення не були включені щомісячні додаткові види грошового забезпечення.
01.12.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії позивача виходячи з 65 % розміру грошового забезпечення позивача, до якого включено: посадовий оклад - 3000 грн., оклад за військовим званням - 2200 грн., процентна надбавка за вислугу років - 2340 грн., середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у т.ч. премія - 831,98 грн., розмір пенсії становить - 5441,79 грн.
01.01.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії позивача виходячи з 65 % розміру грошового забезпечення позивача, до якого включено: посадовий оклад - 3000 грн., оклад за військовим званням - 2200 грн., процентна надбавка за вислугу років - 2340 грн., середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у т.ч. премія - 8627,43 грн., розмір пенсії становить - 10508,83 грн.
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування додаткових видів грошового забезпечення та премії, отриманих за період з 01.09.2017 року по 31.08.2019 року служби в Національній поліції України  (в період тривалого відрядження в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ) позивач оскаржила їх до суду.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про часткове задоволення позвних вимог з огляду на таке.
Статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію»  визначено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених  Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до  статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на  Конституції України  і складається з цього  Закону,  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно пункту «б»  статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсійне забезпечення на умовах цього  Закону  мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої  статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
За змістом частини 1  статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього  Закону  призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Відповідно до пункту «а» частини 1  статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.
Як встановлено судом ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції на підставі наказу ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 27.08.2019 року №271о/с з посади заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно подання про призначення пенсії щодо позивача від 16.10.2019 року № 850, остання має вислугу років - 25 років 07 місяців 15 днів та календарну вислугу років - 24 роки 23 дні.
Отже враховуючи, що позивач на час звільнення проходила службу у Національній поліції Україні та мала вислугу років більше 24 років, вона набула право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частини 3  статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» і постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» №393 від від 17 липня 1992 року.
Згідно абзаців 8-10 пункту 7  постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, відрядженим до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших цивільних підприємств, установ та організацій, у тому числі у довготермінові закордонні відрядження, у разі, коли строк військової служби після повернення з відрядження до звільнення на пенсію становить менше ніж 24 календарні місяці, пенсія відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  обчислюється виходячи з відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання), відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за останньою штатною військовою посадою за місцем служби перед звільненням.
При цьому, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премія враховуються в середніх розмірах фактичних виплат за аналогічною посадою (посадами) в тому органі, з якого особа була відряджена, за календарний місяць, який передує даті звільнення із служби.
За бажанням осіб, зазначених в абзаці восьмому цього пункту, пенсія може бути обчислена виходячи з грошового забезпечення за посадою, яку особа займала до відрядження, у порядку, визначеному цією  постановою.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 на підставі наказу Національної поліції України від 15.05.2017 року №357о/с відповідно до  статті 71 Закону України «Про Національну поліцію»  та згідно із  Указом Президента України від 09.12.2015 року «Про перелік посад, які можуть бути заміщені поліцейськими в державних органах, установах та організаціях» відряджена із залишенням на службі в поліції до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.
Відповідно до наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 25.05.2017 року № 97 о/с позивач призначена на посаду начальника відділу режимно-секретної роботи та документального забезпечення з 15.05.2017 року.
На підстав наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24.06.2019 року №205о/с ОСОБА_1 призначена, як прибула з Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, на посаду заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, з якої й була звільнена на пенсію.
Таким чином, враховуючи, що позивач була відряджена до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ відповідно до  статті 71 Закону України «Про Національну поліцію»  та згідно з  Указом Президента України від 09.12.2015 року «Про перелік посад, які можуть бути заміщені поліцейськими в державних органах, установах та організаціях», а після повернення з відрядження до звільнення на пенсію проходила службу менше 24 місяців, то пенсія їй повинна обчислюватись, виходячи з відповідних складових грошового забезпечення за останньою штатною посадою за місцем служби перед звільненням.
Таким чином, у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області були відсутні законні підстави для врахування при визначенні рзміру пенсії позивача додаткових видів грошового забезпечення за час роботи у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.
Щодо неврахування відповідачем при розрахунку пенсії позивача інших складових зазначених у грошовому атестаті №48, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем при розрахунку пенсії не враховано розмір індексації, зазначений у грошовому атестаті позивача у розмірі 887,09 грн., оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, відтак вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі 638/9697/17, від 15 квітня 2019 року у справі № 522/9659/16-а.
Щодо невключення до грошового забезпечення при розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 4073,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Частиною третьою  статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7  постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей»  пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Отже,  Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячних основних видів грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного  статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.
Вказана правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17. Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні, крім зазначеного, вирішила за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15.
Отже, сума матеріальної допомоги на оздоровлення не піддлягає включенню до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оскільки вказана виплата є не щомісячною та не входить до встановленого частиною третьою  статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  переліку видів грошового забезпечення.
Отже, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в цій частині узгоджуються з нормами чинного законодавства України.
Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що позивачем в позові не оскаржується будь-яке рішення пенсійного органу із зазначенням дати його прийняття та порядковим номером, яке позивач вважає протиправним.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року в адміністративній справі №160/1528/20 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року в адміністративній справі №160/1528/20 залишити без змін. 
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 4, пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак