ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 р.	Справа № 480/5216/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної податкової служби   на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 02.03.20 року по справі № 480/5216/19
          за позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"  
          до         Офісу великих платників податків Державної податкової служби                   
          про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
ВСТАНОВИВ:
 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 17.09.2019 № 0000035408.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що Офісом великих платників податків Державної податкової служби за результатами проведеної камеральної перевірки ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" з питань своєчасності сплати до бюджету узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік та на підставі акту перевірки від 20.08.2019 № 601/28-10-50-10-10/34013028 прийняте податкове повідомлення-рішення, а саме № 0000035408 від 17.09.2019 про сплату штрафу у розмірі 20 % у сумі 21842,53 грн за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у загальному розмірі 109212,65 грн.
Зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку, проте скарга TOB "СМНВО" залишена без задоволення.
Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення стала несвоєчасна сплата товариством до бюджету податкового зобов`язання з авансових внесків з податку на прибуток визначених відповідно до податкової декларації з податку на прибуток від 24.02.2015 № 9080941478 по терміну сплати 30.07.2015 та 30.08.2015 у загальному розмірі 2543743,80 грн та нараховано штрафну санкцію на підставі п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України.
Позивач не погоджується з висновками акту перевірки з наступних підстав.
Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу. При цьому, за приписами п. 114.1 ст. 114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.
Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Проведення перевірки, за результати якої складено акт перевірки та прийнято податкове повідомлення-рішення здійснене за межами строків давності, визначених статтею 102 ПК України.
TOB "СМНВО" у період з 17.05.2019 по 05.08.2019 погашено податковий борг у загальному розмірі 109212,65 грн з авансових внесків з податку на прибуток, визначених відповідно до податкової декларації з податку на прибуток від 24.02.2015 № 9080941478 по граничному строку сплати 30.09.2015.
З оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вбачається, що штраф у розмірі 20 % у сумі 21842,53 грн застосований за затримку сплати грошового зобов`язання від 1344 до 1375 календарних днів у загальній сумі 109212,65 грн.
При винесенні податкового повідомлення-рішення порушено граничний строк застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення граничного строку сплати авансових внесків за вересень 2015 року.
Штраф всупереч п. 114.1 ст. 114. ст. 102 ПК України нарахований після спливу 1375 календарних днів граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" № 909-VII від 24.12.2015 п. 9 Підрозділу 4 Перехідних положень ПК України було викладено в новій редакції, згідно якої, у січні грудні 2015 року платники зобов`язані сплачувати щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року. Починаючи з 1 січня 2016 року щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств не сплачуються. Отже, податковий обов`язок зі сплати авансових внесків з 01.01.2016 року було припинено.
Таким чином, дії відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення суперечить положенням статей 102, 114, 109, 101, 126 ПК України, а тому податкове повідомлення-рішення від 17.09.2019 № 0000035408 є протиправним та підлягає скасуванню.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2020р.  адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасовано податкового повідомлення-рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 00000035408 від 17 вересня 2019 року Офісу великих платників податків ДПС про визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" грошового зобов`язання зі сплати штрафу в розмірі 21842,53 грн за порушення строку погашення грошового зобов`язання з податку на прибуток.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Офісом великих платників податків Державної податкової служби подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що  рішенням суду першої інстанції винесене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що при застосуванні штрафних санкцій до ТОВ «СМНВО» контролюючий орган діяв правомірно, а отже податкове повідомлення-рішення є законним та не підлягає скасуванню. Проте судом першої інстанції вказаного враховано не було, що призвело до винесення рішення, яке не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Посилається на те, що в рішенні суду взагалі ніяк не відображено, а ні позиції позивача, а ні позиції відповідача з цього питання. Судом не наведено мотивів неврахування або врахування цих підстав при винесені спірного рішення. Посилається на те, що Харківським управлінням було правомірно визначено правопорушення згідно з нормами, що діяли на момент його вчинення (встановлено порушення абз. 4 п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в редакції, що діяла станом на 01.02.2015 року), а притягнуто ТОВ «СМНВО» до відповідальності, згідно з нормами, чинними на момент застосування штрафних санкцій (п. 126.1 ст. 126 ПКУ в редакції на момент притягнення до відповідальності та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, тобто станом на 01.01.2018 року) - за не сплату узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, визначених кодексом. Оскільки позивачем було самостійно визначено і задекларовано зобов`язання зі сплати авансових внесків в декларації з податку на прибуток приватних підприємств, та не сплачено у 10-денний термін, то, у відповідності до положень п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України набуло статусу узгодженого грошового зобов`язання. Посилається на постанову Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 818/1576/18 від 10.04.2019 року. Враховуючи вищенаведене просить апеляційну скаргу Офісу ВПП ДПС задовольнити в повному обсязі. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року по справі №480/5216/19 скасувати. Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до суду надійшли письмові пояснення по справі,  в яких надають письмові пояснення щодо помилкової позиції апелянта щодо відсутності підстав для застосування строку давності при обрахунку штрафної санкції. Зазначає, що штраф у розмірі 21 842,53 грн. застосований відповідачем за межами 1095 днів з дати настання граничного строку сплати авансових внесків з податку на прибуток.
Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином . 
Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення  суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене поза межами граничного строку застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення строку сплати авансових внесків за вересень 2015 року, а саме штраф застосовано після спливу 1095 календарних днів.
Колегія суддів  погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 20.08.2019 відповідачем проведено камеральну перевірку ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" з питань своєчасності сплати до бюджету узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік, за результатами якої складено 20.08.2019 акт № 601/28-10-50-10-10/34013028 (далі - акт перевірки, копія акту на а.с. 12-13).
В акті перевірки вказано на порушення позивачем п. 36.1 ст. 36 та п. 38.1 ст. 38 розділу І та п. 57.1 статті 57 глави 4 розділу ІІ ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ, оскільки встановлено несвоєчасну сплату до бюджету податкового зобов`язання по авансовим внескам з податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік 24.02.2015 № 9080941478.
На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем 17.09.2019 прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000035408, яким за затримку на 1375 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в загальному розмірі 109212,65 грн позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % від суми несвоєчасних проплат в розмірі 21842,53 грн (а.с. 9).
Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.
Підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно підпункту 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14).
Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1 статті 14).
Пунктами 32.1-32.3 статті 32 ПК України передбачено, що зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк.
Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки.
Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.
Згідно пункту 57.1 статті 57, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктами 100.1. та 100.2. статті 100 ПК України передбачено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.
Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.
Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку (пункт 102.1 статті 102 ПК України).
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу (пункт 114.1 статті 114 ПК України).
Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Згідно пункту 7 підрозділу 10 Інші перехідні положення" розділу XX "Перехідні положення", штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.
Аналізуючи вищевказані норми суд робить висновок про те, що на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання.
Несплачене у встановлений законом строк узгоджене грошове зобов`язання визначається сумою податкового боргу платника податків.
За несвоєчасну сплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання, такий притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах визначених Податковим кодексом України.
Передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.
Норми визначені пунктом 126.1 статті 126 ПК України поширюються також і на випадки, коли погашення податкового боргу відбувається і в примусовому порядку, на підставі рішення суду, ухваленого згідно з пунктом 95.3 статті 95 ПК України, чи ухваленого на підставі Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", який регулював аналогічні правовідносини до 01.01.2011.
Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 ПК України, тобто штрафні санкції можуть бути застосовані в межах 1095 днів.
Крім того, необхідно зазначити, що перебіг строку в 1095 днів, визначеного статтею 102 Податкового кодексу України, починається з дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 24.11.2020 р. у справі № 520/13377/19, від 05.07.2019 по справі № 820/11541/13-1, від 19.02.2019р. у справі № 823/457/18, від 02.10.2018р. у справі № 820/3543/17 .
Згідно змісту акту перевірки від 20.08.2019 № 601/28-10-50-10-10/34013028 та розрахунку до податкового повідомлення - рішення судом встановлено, що в період з травня 2019 по серпень 2019 позивачем було проведено погашення податкового боргу на загальну суму 109 212, 65 грн. по терміну сплати - 30.09.2015 по податковій декларації з податку на прибуток за 2014 рік № 9080941478 від 24.02.2015. Кількість днів затримки сплати становить від 1344 до 1375 календарних днів.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене поза граничним строком застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення строку сплати авансових внесків за вересень 2015 року, а саме штраф застосовано після спливу 1095 календарних днів. 
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на рішення Другого апеляційного адміністративного суду викладене в постанові від 10.04.2019р. по справі № 818/1576/18 є не обґрунтованим. Дане судове рішення не є рішенням, яке є обов`язковими до врахування, та таким що має  преюдиційне значення для вирішення справи.
З урахуванням вищенаведеного, доводи відповідача щодо правомірності прийнятого податкового повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 17.09.2019 № 0000035408 є помилковими. 
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є  справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. 
Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року по справі № 480/5216/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    Н.С. Бартош   	
Повний текст постанови складено  21.12.2020 року