П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/3757/19	
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                             суддів - Джабурії О.В.,
                                                   -  Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Престиж Пром” до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області, Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання зареєструвати податкову накладну,-

                                                            В С Т А Н О В И Л А :

01 листопада 2019 року ТОВ "Престиж Пром" звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ГУ ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Миколаївській області №1286411/41938393 від 23.09.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №17 від 31.08.2019 року зобов`язати зареєструвати податкову накладну №17 від 31.08.2019 року датою її подання; стягнути з відповідача судові витрати, в т.ч. на правову допомогу.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Престиж Пром" зазначило, що ним у встановленому законодавством порядку, складено та направлено до контролюючого органу податкову накладу №17 від 31.08.2019 року на суму 1000 грн, реєстрація якої необґрунтовано зупинена комісією ГУ ДФС у Миколаївській області. Позивач зазначає, що ним до контролюючого органу подані всі документи на підтвердження здійснення господарської операції, однак не зважаючи на подані документи, комісією ДФС прийнято рішення №1286411/41938393 від 23.09.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної з підстав ненадання платником податків копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
ГУ ДПС та ДПС України заперечували проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що рішенням комісії ДФС обґрунтовано відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної, у зв`язку із ненаданням платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків., що є порушенням вимог, встановлених п.14 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року адміністративний позов ТОВ "Престиж Пром" задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Миколаївській області №1286411/41938393 від 23.09.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №17 від 31.08.2019 року; зобов`язано Державну податкову службу України  зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №17 від 31.08.2019, за датою її подання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області судовий збір у сумі 960,50 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн.  на користь ТОВ "Престиж Пром".
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судовий збір у сумі 960,50 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 на користь ТОВ "Престиж Пром".
Не погодившись із прийнятим рішенням ГУ ДПС у Миколаївській області подало  апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. Зокрема апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної стало ненадання платником податків на розгляд комісії необхідних первинних та розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку тощо, що призвело до порушення Порядку зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених. Крім того, апелянт послався на не співмірність та надмірність судових витрат, стягнутих судом першої інстанції. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
ТОВ «Престиж Пром» зареєстровано як юридична особа 13.02.2018 та перебуває на обліку в органах ДПС України як платник податків з 13.02.2018. Видами економічної діяльності ТОВ «Престиж Пром» відповідно до КВЕД є, зокрема: 68.10 купівля та продаж власного нерухомого майна (основний); 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. 
01.04.2019 року позивач уклав з ТОВ «Сигма-Т» договір №01-18, за умовами якого позивач надає в суборенду нежитлове приміщення. 
31 серпня 2019 року, на виконання умов вищезазначеного договору, позивач передав ТОВ «Сигма-Т» у суборенду нежитлове приміщення, що підтверджується актом надання послуг № 116 від 31.08.2019 року (а.с.25). 
Передане в суборенду майно орендовано позивачем у ПП «Нікос-Люкс» (код ЄДРПОУ 42614870) відповідно до умов договору оренди нежитлових приміщень від 12.03.2019 № 12/03-19 та податковою накладною № 1196 від 31.08.2020 (а.с.31-35).
10 вересня 2019 року позивачем направлено для реєстрації в ЄРПН до ГУ ДФС у Миколаївській області податкову накладну № 17 від 31 серпня 2019 року.             Однак, позивачем отримано від відповідача квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної, оскільки ПН відповідає вимогам пп.1.6 п.1 критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх  для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.13).
19.09.2019 року позивач направив на адресу податкового органу пояснення та копії фінансово-господарських документів.
23.09.2019 року позивач отримав рішення комісії ДПС №1286411/41938393 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.08.2019 року №17 з підстав ненадання платником розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків.(а.с.20-21).           Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зупиняючи реєстрацію податкової накладної, податковий орган не зазначив конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної. 

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених", якою затверджений, окрім іншого Порядок зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених (надалі - Порядок №117, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 5 вказаного Порядку №117 встановлено, що податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Згідно з п. 6 Порядку №117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п. 10 Порядку №117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Згідно з пунктами 12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 14 порядку №117 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який включає в себе:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Відповідно до пункту 21 вказаного Порядку, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;
ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;
надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
У спірний період критерії ризиковості платника податків та здійснення операцій  визначалися листом Державної фіскальної служби України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019. 
Разом з тим, вказані критерії затверджено без дотримання регуляторних процедур, а запровадження непрозорого механізму затвердження вищевказаних критеріїв з урахуванням відсутності доступного для ознайомлення громадськості механізму прийняття зазначених проектів актів, у тому числі визначення періодичності затвердження таких критеріїв ДПС України, порушує один із принципів державної регуляторної політики, визначених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а саме передбачуваність, тобто послідовність регуляторної діяльності, відповідність її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб`єктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності, і враховуючи, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, і мають лише інформаційний характер і не встановлюють правових норм, тому станом на час прийняття спірного рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, відсутня правова обґрунтованість та об`єктивність застосування механізму державного регулювання в частині визначених органами податкової служби критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.
Зі змісту квитанцій від 10.09.2019 року вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної № 17 вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку" та пп.2.1. п.2 "Критерії ризиковості здійснення операцій", разом з тим жодного посилання на конкретний критерій, визначений у пункті 1.6 не наведено (а.с.13).
Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листами ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак, є неправомірним.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду по справі № 560/279/19 від 20 листопада 2019 року, від 2 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, від 9 липня 2019 року у справі №140/2093/18 та 30 липня 2019 року у справі №320/6312/18, від 21 травня 2020 року по справі № 560/391/19.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надані до контролюючого органу всі документи, передбачені пунктом 14 Порядку № 117 на підтвердження взаємовідносин з ТОВ "Сигма-Т" для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: договір суборенди нежитлових приміщень № 01-18 укладений між позивачем та ТОВ "Сигма-Т", акт надання послуг № 116 від 31.08.2019 року, договір оренди нежитлових приміщень № 12/03-19 укладений між позивачем та ТОВ "Нікос-Люкс", акт прийому - передачі нежитлових приміщень, податкова накладна №1196 від 31.08.2019 року зареєстрована ПП "Нікос-Люкс", акт приймання - передачі майна ПП "Нікос-Люкс", витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Проте, в оскаржуваному рішенні Комісії про відмову в реєстрації такої податкової накладної фактично було лише процитоване положення Порядку №117, тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкової накладної, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.
При цьому, щодо поданих позивачем документів у відповідача були відсутні будь - які зауваження щодо дефекту форми, змісту або походження.
Разом з тим, Комісія не зважаючи на надіслані позивачем пояснення та додані до нього документи, прийняла оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, без зазначення, як було вказано вище, мотивів неврахування поданих позивачем документів.
Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для спростування висновків суду, дублюють відзиви на позовну заяву. Апелянтом не зазначено, в чому полягає  неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права судом першої інстанції.
Судова колегія також не приймає до уваги доводи апелянта щодо неспівмірності судових витрат, оскільки судом першої інстанції зменшено розмір витрат на правничу допомогу понесених позивачем, які підлягають відшкодуванню відповідачами, з урахуванням наданих документів та складністю справи.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін. 
Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 05 листопада 2020 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області -  залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий:                                                                       Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                       О.В.Джабурія
          
          Суддя:                                                                                К.В.Кравченко