Номер провадження: 22-ц/813/7017/20 
Номер справи місцевого суду: 515/369/19
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
                        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Кредитна спілка «Придунав`я») про стягнення заборгованості за кредитним договором, на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Тимошенко С.В. 15 квітня 2020 року у м. Татарбунари Одеської області, -
встановила:

05 березня 2019 року ОСОБА_2 в особі свого представника (за довіреністю) ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 50117 від 21 травня 2008 р. у розмірі 447 692,78 грн.
Заочним рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 квітня 2019 р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - кредитна спілка «Придунав`я») про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 50117 від 21 травня 2008 р. в розмірі 447 692,78 грн., а також в дохід держави - судовий збір в розмірі 768,40 грн.
 30 березня 2020 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про поновлення їй пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення суду від 18 квітня 2019 р., в якій ставилося питання про скасування зазначеного заочного рішення суду та призначення справи до розгляду.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 квітня 2020 року було відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на падання заяви про перегляд заочного рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 квітня 2019 року.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить судове рішення скасувати, та направити цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не було враховано, що про наявність оскаржуваного судового рішення  ОСОБА_1 стало відомо лише 26 березня 2020 року від державного виконавця, у зв`язку із чим суд неправомірно відмовив їй у поновленні пропущеного строку на падання заяви про перегляд заочного рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 квітня 2019 року
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно п.п. 1, 3 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.
Вирішуючи питання про відмову ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на падання заяви про перегляд заочного рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 квітня 2019 року, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки відповідачі копії заочного рішення суду від 18 квітня 2019 р. отримали 27 квітня 2019 р., то перебіг строку для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення почав спливати з дня отримання його копії і закінчився 27 травня 2019 р.  
Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.
Заочним рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 квітня 2019 р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - кредитна спілка «Придунав`я») про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 50117 від 21 травня 2008 р. в розмірі 447 692,78 грн., а також в дохід держави - судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Відповідачам було роз`яснено, що заочне рішення, згідно ст.283 ЦПК України, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
23 квітня 2019 року за вих. №№515/369/19/2349, 2350/2019 копії заочного рішення, у відповідності до вимог ст.ст.272, 283 ЦПК України, було надіслано на адресу відповідачів, та, на думку суду, отримано останніми 27 квітня 2019 р., що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.43,44).
Однак, судом першої інстанції не було враховано, що вказані повідомлення   про вручення поштового відправлення містять ідентичні підписи, зроблені однією особою, що виключає можливість отримання копій заочного рішення суду першої інстанції обома відповідачами. Крім того, звертає увагу той факт, що у поштовому повідомленні, направленому на адресу апелянта ОСОБА_1 , наявна відмітка "вручено за довіреністю", при цьому особу, яка нібито отримала за довіреністю копію заочного рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 квітня 2019 р. для вручення ОСОБА_1 , не ідентифіковано, а матеріали цивільної справи взагалі не містять даних про те, що апелянт уповноважила інших осіб на представництво її інтересів у суді.
З урахуванням викладеного колегія суддів доходить до висновку, що вказане у повному обсязі спростовує висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 копію заочного рішення суду від 18 квітня 2019 р. отримала 27 квітня 2019 р., а тому перебіг строку для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення почав спливати з дня отримання його копії і закінчився 27 травня 2019 р.  Таким чином, суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про відмову ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 квітня 2019 року. 
При вказаних обставинах, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 квітня 2020 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 квітня 2020 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 30 жовтня 2020 року.
                                       
Судді Одеського апеляційного суду                                        С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе