П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1050/20	
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Осіпова Ю.В.,
суддів –  Косцової І.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року (м. Херсон, дата складання повного тексту – 28.04.2020р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та третьої особи Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні, -
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частин НОМЕР_1 та 3-ї особи МО України, в якому просив суд:  
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 з не нарахування та невиплати йому індексації грошових доходів (середнього заробітку), отриманих за період з 01.05.2004р. по 29.01.2006р. та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 цю індексацію грошових доходів, отриманих за період з 01.05.2004р. по 29.01.2006р. наростаючим підсумком до дня виплати;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 з не нарахування та невиплати йому грошового забезпечення з дня видання наказу про зарахування в розпорядження за останньою займаною штатною посадою до незаконного звільнення - з 26 грудня 2005 року та по день вступу до виконання обов`язків за посадою «льотчика-штурмана вертольоту вертолітної ланки» (Мі-8, Мі-9) по 20 січня 2007 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити цю заборгованість за вказаний період з усіма щомісячними додатковими видами грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), передбаченими Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та наказом МО України від 05.03.2001р. №75 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України», отримуваних капітаном ОСОБА_1 до неправомірного звільнення з в/служби у повному обсязі та з виплатою щомісячної надбавки за безперервну військову службу в розмірі 50%, передбаченої наказом Міністра оборони України від 26.05.2003р. №149 «Про затвердження Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України»;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 з не нарахування та невиплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за останньою займаною штатною посадою до незаконного звільнення з 26 грудня 2005р. та по день вступу до виконання обов`язків за посадою «льотчика-штурмана вертольоту вертолітної ланки» (Мі-8, Мі-9) по 20 січня 2007р. та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому цю компенсацію. 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 з не нарахування та невиплати йому індексації грошових доходів (грошового забезпечення) за останньою займаною штатною посадою до незаконного звільнення 26 грудня 2005р. та по день вступу до виконання обов`язків за посадою «льотчика-штурмана вертольоту вертолітної ланки» (Мі-8, Мі-9) по 20 січня 2007р. та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому цю індексацію наростаючим підсумком до дня виплати.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року -  у відкритті провадження у адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 з ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошових доходів (середнього заробітку), отриманих за період з 01.05.2004р. по 29.01.2006р. та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошових доходів (середнього заробітку), отриманих за період з 01.05.2004р. по 29.01.2006р. наростаючим підсумком до дня виплати – відмовлено. Роз`яснено позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвалою судді Херсонського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року провадження у адміністративній справі в частині інших позовних вимог ОСОБА_1 відкрито.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 – відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись із зазначеною вище ухвалою суду 1-ї інстанції від 28.04.2020р., позивач ОСОБА_1 12.05.2020р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права та просив скасувати цю ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 28.04.2020р. та направити справу для продовження її розгляду.
18.05.2020 року копії матеріалів даної справи, разом із вказаною вище апеляційною скаргою, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.  
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020р. відрито апеляційне провадження по даній справі, відмовлено у задоволенні клопотань позивача (апелянта) про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участю сторін та про проведення с/засідання в режимі відео конференції, а також призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи встановлений на всій території України «особливий» режим «карантину», приписи ч.6 ст.262, ст.263, п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, характер спірних правовідносин та приймаючи до уваги те, що в даному випадку розглядається апеляційна скарга на процесуальну ухвалу суду 1-ї інстанції, а також з метою запобігання поширенню як на території України, так і приміщеннях 5ААС, респіраторної хвороби «COVID-19», спричиненої «коронавірусом SARS-CoV-2» та убезпечення як сторін по справі, так і працівників суду від вищевказаної особливо небезпечної інфекційної хвороби, колегія суддів розглянула дану справу в письмовому провадженні без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.
Так, приймаючи спірну ухвалу від 28.04.2020р. про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 з ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошових доходів (середнього заробітку), отриманих за період з 01.05.2004р. по 29.01.2006р. та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошових доходів (середнього заробітку), отриманих за період з 01.05.2004р. по 29.01.2006р. наростаючим підсумком до дня виплати, суд 1-ї інстанції, посилаючись на приписи п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, виходив з того, що ця позовна вимога ОСОБА_1 вже була предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі №821/1142/18 та її фактично вже було вирішено по суті та надано належну правову оцінку судом апеляційної інстанції в постанові від 14.02.2019р.
Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.
Як слідує зі змісту положень ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст.160,161,171 цього Кодексу;  належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
А у відповідності ж до приписів п.2 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили: постанова суду; ухвала суду про закриття провадження в адміністративній справі.
Так, як вбачається зі змісту адміністративного позову, позовні вимоги в тій частині, у відкритті провадження в яких було відмовлено, фактично обґрунтовані наявністю судового рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019р. по справі №821/1142/18, яким було стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 01.05.2004р. по 29.01.2006р. в сумі 28780,98 грн. без утримання податків, а також зобов`язано військову частину НОМЕР_1 з 30.01.2006р. нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням стоків виплати донарахованого середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.05.2004р. по 29.01.2006р.
Як видно з даного адміністративного позову, позивач, посилаючись на положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991р. №1282-XII, 26.01.2020 року звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату йому індексації середнього заробітку, виплаченого відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019р. по справі №821/1142/18, але у її задоволенні йому було відмовлено, у зв`язку з чим він і звернувся до окружного суду із даними позовними вимогами.
Разом з тим, судова колегія, уважно дослідивши зміст постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019р. по справі №821/1142/18, встановила, що серед заявлених позивачем в рамках попередньої справи №821/1142/18 позовних вимог була й вимога про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за той самий період з 01.05.2004р. по 29.01.2006р.
Так, як вбачається з вказаної вище постанови суду 2-ї інстанції від 14.02.2019р. рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24.10.2018р. по справі №821/1142/18 позов ОСОБА_1 було задоволено частково.
Але, в подальшому, вказане вище рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24.10.2018р. було скасовано постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019р. по справі №821/1142/18, якою позов було також задоволено частково і в якій, в свою чергу, окрім іншого, міститься висновок про те, що (мовою оригіналу) п/вимоги позивача про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 : нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 1 травня 2004 року по 29 січня 2006 року, нарахувати та виплатити одноразову грошову винагороду за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов`язків і бездоганну дисципліну в розмірі двох місячних окладів грошового утримання: за 2004 рік доплата, за 2005 року в повному розмірі, нарахувати та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення за 2005 рік, нарахувати та виплатити грошову винагороду за тривалу безперервну військову службу за строк 15 років в розмірі одного окладу грошового утримання, нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного окладу грошового утримання за 2005 рік, нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, нарахувати та видати належні предмети речового майна згідно норм забезпечення за період: 1 травня 2004 року по 29 січня 2006 року, нарахувати та видати продовольчий пайок за нормами харчування Збройних Сил України за нормою № 2 - льотною з 1 травня 2004 року по 29 січня 2006 року підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 28780,98 грн.
Отже, з вищенаведеного висновку, зазначеного у вказаному вище судовому рішенні вбачається, що спірна позовна вимога ОСОБА_1 фактично вже була предметом судового розгляду в адміністративній справі №821/1142/18 та їй була надана належна оцінка, зокрема, судом апеляційної інстанції.
При цьому, слід зазначити, що вказана постанова суду апеляційної інстанції від 14.02.2019р. справі №821/1142/18 набрала законної сили з дня її прийняття, а саме, 14.02.2019 року та, наразі, є чинною. Позивач правом на її касаційне оскарження не скористався.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у даному спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є в наявності рішення суду, що набрало законної сили, а отже відповідно, є усі законні підстави для відмови у відкритті провадження у справі в цій частині.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки є несуттєвими, ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм процесуального права. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржувану ухвалу 1-ї інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, – 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 03.11.2020р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                                Ю.В. Осіпов

Судді:                                                                                    І.П. Косцова

                                                                                                    В.О. Скрипченко