П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 521/16175/20	
Головуючий в 1 інстанції: Гуревський В.К.
                                 
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
 -            Кравченка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, в якому просив скасувати постанову Одеської митниці Держмитслужби від 24.09.2020 року у справі про порушення митних правил № 0803/50000/20, за якою його, як директора ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД», визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених  статтею 485 Митного кодексу України  і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 764 283,72 гривень, а також закрити провадження у справі.
Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. 
04 серпня 2020 року посадовою особою Одеської митниці Держмитслужби складено протокол про порушення митних правил № 0803/50000/20 за  ст. 485 Митного кодексу України  у відношенні ОСОБА_1 
24 вересня 2020 року винесено постанову № 0803/50000/20, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбачених  ст. 485 Митного кодексу України  та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 764 283,72 грн.
Позивач вважає наведену постанову про порушення митних правил неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки прийнята за відсутності події та складу правопорушення.
Так, між ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД», в особі директора ОСОБА_1 та компанією «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.» (Туреччина) 21.10.2019 року укладено зовнішньоекономічний контракт №PR-45920-012/l, відповідно до якого Продавець зобов`язується в порядку та строки продати, а Покупець оплатити товар.
В рамках зазначеного контракту на адресу ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД» надійшли товари у контейнерах DRYU9632731 та TCNU6718290, для митного оформлення яких 26.11.2019 року позивачем подано до Одеської митниці ДФС МД №UA500010/2019/033844 разом із товаросупровідними й комерційними документами, складеними та наданими продавцем компанією «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.», а саме: інвойс від 12.11.2019 № 32696/45920 PR, специфікація до інвойсу від 12.11.2019 № 32696/45920 PR, пакувальний лист 12.11.2019 № 32696/45920 PR, коносамент від 21.11.2019 №2019/11/ЕХР/000748, контракт від 21.10.2019 №PR-45920-012/l, тощо.
У графі 31 МД № UA500010/2019/033844, яка разом з документами подавалась до митниці, зазначено найменування, кількість товару з посиланням саме на інвойс: див. «електронний інвойс».
У розділах 1, 2, 3 контракту 21.10.2019 №PR-45920-012/l зазначено, що асортимент, найменування, кількість та вартість замовленого товару узгоджується сторонами за взаємною домовленістю і вказується в інвойсах Продавця, які додаються до кожної партії замовленого товару, виконано контрагентом при складенні інвойсу від 12.11.2019 № 32696/45920 PR, який в подальшому наданий до Одеської митниці ДФС позивачем.
Відповідно до вимог Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого  Наказом Мінфіну України від 30.05.2012 № 651, при заповненні графи 31 митної декларації в розрізі кожного найменування товару зазначаються відомості, необхідні для ідентифікації товарів, що є в наявності, зокрема щодо: ціни за одиницю товару (у валюті, в якій складено рахунок або інший документ, який визначає вартість товару); вартості задекларованої кількості одиниць (у валюті, в якій складено рахунок або інший документ, який визначає вартість товару). Тому, зазначена норма вимагає від декларанта заявлення відомостей щодо вартісних характеристик товарів, саме згідно з рахунком (інвойсом) або іншим документом, що визначає вартість товару.
При заповненні МД № UA500010/2019/033844 позивач відображав відомості із товаросупровідних та комерційних документів, складених компанією «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.» (контрагентом) відповідно до попередньо досягнутих домовленостей.
Факт заявлення позивачем достовірних відомостей у МД підтверджується листами продавця/відправника – компанії «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.», якою надано інформацію щодо обставин продажу вищевказаних товарів до України, а також копію листа компанії «YIGIT AKU MALZEMELERI NAKLIYAT TURZ INS SAN VE TIC A.S.» та експортної декларації №19410300EX157298, на підставі якої товари були експортовані із Туреччини до України.
Відправником повідомлено, що спочатку товари (в контейнерах DRYU9632731 і TCNU6718290) належали турецькій компанії «YIGIT AKU MALZEMELERI NAKLIYAT TURZ INS SAN VE TIC A.S.», яка в свою чергу продала цей товар українській компанії «FORSE CENTER LLC». Зазначений вантаж був оформлений на експорт в митних органах Туреччини, згідно декларацій від 15.11.19 №19343100EX282143 та №19343100EX282145.
Однак, раніше цього, а саме 12.11.2019 року, за попередньою домовленістю з компанією «YIGIT AKU MALZEMELERI NAKLIYAT TURZ INS SAN VE TIC AS», товар «акумулятори» в кількості 3068 штук був проданий компанії «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.», яка в свою чергу оформила його поставку на адресу ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД» (Україна).
У зв`язку з цим були підписані відповідні комерційні документи, а саме інвойс від 12.11.19 №32696/45920 PR із ціною товару 64 218,8 доларів США. Ця вартість була сформована з урахуванням знижки, в тому числі, з метою мінімізації витрат, пов`язаних з вивезенням зі складу та підготовкою цього товару до експорту, фрахт контейнерів, а також швидкого продажу вже завантажених товарів «акумулятори» в контейнера DRYU9632731 і TCNU6718290.
Як виявилося, компанія «YIGIT AKU MALZEMELERI NAKLIYAT TURZ INS SAN VE TIC A.S.» помилково, в зв`язку з внутрішніми прорахунками, повторно перепродала своєму українському партнеру «FORSE CENTER LLC» товар «акумулятори», який на той момент вже належав компанії «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.» і знаходився в контейнерах DRYU9632731 і TCNU6718290.
Встановивши ці прорахунки, вже після митного оформлення компанія «YIGIT AKU MALZEMELERI NAKLIYAT TURZ INS SAN VE TIC A.S.» скасувала продаж товару «акумулятори» на адресу «FORSE CENTER LLC», про що повідомила «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.» листом від 20.11.2019.
Надалі, а саме 21.11.2019, товар «акумулятори» в кількості 3068 штук було оформлено на адресу ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД» згідно експортної турецької декларації №19410300EX157298.
Позивач вважає, що надана контрагентом «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.» інформація та копії документів підтверджують той факт, що товари «акумулятори» в кількості 3068 штук, вартістю 64 218,8 доларів США які прямували в контейнерах DRYU9632731 і TCNU6718290, були оформлені на експорт згідно з декларацією №19410300EX157298 від 21.11.2019 (копія додається до позову), де відправником є компанія «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.», одержувачем – ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД».
Позивач також зазначив, що адміністративні матеріали взагалі не містять будь-яких доказів стосовно подання ОСОБА_1 документів, що містять неправдиві відомості стосовно відправника, отримувача, вартості товарів, коду та умов поставки, виходячи з того, що при складанні протоколу про порушення митних правил, висновок про нібито неправдивість заявлених позивачем відомостей в МД № UA500010/2019/033844 зроблено на підставі незавірених копій двох документів (як зазначається в протоколі  це експортні декларації), які взагалі неможливо точно ідентифікувати як експортні декларації. Матеріали справи не містять посилання на законодавство Туреччини, яке регламентує заповнення експортних декларацій та саме яка інформація повинна міститись в певних графах декларації. Фактично вартість встановлюється на підставі документів про вартість «інвойс», які в даному випадку не надсилались та в розпорядженні Одеської митниці Держмитслужби відсутні.
Тобто, взята Одеською митницею Держмитслужби із цих «документів» сума 97 316,64 доларів США, як нібито автентична вартість товарів, є припущенням, оскільки ці числові значення можуть включати в себе додаткові вартісні складові або взагалі стосуватись інших статистичних цінових відомостей з урахуванням законодавства Туреччини.
Крім того, взяті як підставу для складання протоколу «експортні декларації Туреччини», з урахуванням надісланих листа компанії «YIGIT AKU MALZEMELERI NAKLIYAT TURZ INS SAN VE TIC A.S.» та експортної декларації №19410300EX157298, взагалі не стосуються поставки товарів в рамках контракту від 21.10.2019 №PR-45920-012/l, укладеного між ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД» та компанією «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.».
Відповідно до норм  ст. 335 МК України  експортна декларація не є обов`язковим документом, який подається в якості підстави для переміщення товарів.
Отже, на думку позивача, митний орган виключно на припущеннях дійшов висновку про заявлення в МД № UA500010/2019/033844 та наявність неправдивих відомостей в поданих позивачем документах, щодо відправника, одержувача, вартості товарів, шляхом порівняння відомостей наявних тільки в надісланих копіях документів Туреччини, ймовірно експортних деклараціях від 15.11.2020 №19343100ЕХ282145 та №19343100ЕХ282143. Інших доказів (жодних комерційних документів зазначеної поставки, експертних висновків щодо легітимності поданих документів, тощо) матеріали справи не містять.
Крім того, позивач звертає увагу на те, що митним органом невідомим способом та невірно здійснено розрахунок різниці митних платежів, який наведено в листі митного поста «Одеса» від 03.08.2020 №7.10-28.1-01/2490, який став основою для визначення розміру штрафу.
Тобто, з урахуванням наведених обставин, надіслані Генеральною Дирекцією з міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччина документи - «експортні декларації» від 15.11.2020 №19343100ЕХ282145 та №19343100ЕХ282143, а також лист митного поста «Одеса» від 03.08.2020 №7.10-28.1-01/2490, є недопустимими та недостатніми доказами, в розумінні ст.ст. 74,  76 КАС України.

В матеріалах справи про порушення митних правил відсутні будь-які докази на підтвердження наявності умислу ОСОБА_1 на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про відправника, одержувача та вартість переміщуваних товарів).

Представник Одеської митниці Держмитслужби просив відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби у повному обсязі, посилаючись на таке.
26.11.2019 директором ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 42607093) Корнейком К.М. в якості декларанта подано до митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС митну декларацію типу (далі  МД) типу «ІМ40АА» № UA500010/2019/033844 для оформлення у вільне використання (імпорт) товарів: «Аккумулятори електричні, свинцеві, нові, що використовуються для запуску поршневих двигунів, працюють на рідкому електроліті, всього 3068 шт.», вартістю 64 218,8 доларів США, що надійшли з Туреччини у контейнерах DRYU9632731 та TCNU6718290 від продавця/відправника  компанії «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.» на адресу ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД».
До митної декларації додані наступні товаросупровідні та комерційні документи: зовнішньоекономічний контракт від 21.10.2019 №PR-45920-012/1; інвойс від 12.11.2019 № 32696/45920 PR, специфікація до інвойсу, коносамент від 21.11.2019 №2019/11/ЕХР/000748, пакувальний лист 12.11.2019 № 32696/45920 PR, на підставі яких 26.11.2019 вищезазначений товар оформлено Одеською митницею ДФС в режимі імпорт та випущено у вільний обіг.
Після завершення митного оформлення товару, Державною митною службою України було направлено запит від 27.01.2020 № 15/15-02/9/1301 до митних органів Туреччини, після чого 26.05.2020 Одеською митницею Держмитслужби отримано лист Генеральної Дирекції з міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччини від 05.05.2020 №29980007-724.01.03/UA-53940022-54215017 з копіями експортних митних декларацій №19343100ЕХ282145 та №19343100ЕХ282143 від 15.11.2019.
Порівнянням відомостей, наявних в документах, які було отримано від Генеральної Дирекції з міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччина та документів, на підставі яких вищезазначені товари переміщені через митний кордон України, посадовими особами митниці встановлено, що вони стосуються однієї партії товарів (співпадають відомості щодо найменування, кількості, ваги товарів, номерів контейнерів). Відмінність полягає у відомостях щодо митної вартості товарів, їх відправника та одержувача, умов поставки, а саме: в митній декларації №UA500010/2019/033844 від 26.11.2019, загальна вартість товарів складає 64280,8 доларів США, відправник товару – компанія «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.» (Туреччина), одержувач – ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД», умови поставкиUA Kyiv, а відповідно до відомостей, наявних в надісланих експортних деклараціях, загальна вартість цих товарів складає 97316,64 доларів США, відправником виступає компанія «YIGIT AKU MALZEMELERI NAKLIYAT TURZ INS SAN VE TIC A.S.» (Туреччина), одержувачем - FORSE CENTER LLC (Україна), умови поставкиIstanbul.
Різниця сум митних платежів, що підлягали б сплаті з урахуванням відповіді митних органів Туреччини, згідно листа митного поста «Одеса» від 03.08.2020 №7.10-28.1-01/2490 становить 254 761,24 грн.
Також, у відзиві митниці зазначається про те, що дії, які являють собою об`єктивну сторону порушення митних правил, передбаченого  ст. 485 МК України, можуть бути вчинені як умисно так і з необережності, а також, що посадовими особами митниці під час складання протоколу про порушення митних правил та розгляду справи № 0803/50000/20 забезпечено додержання вимог ст.ст. 494,  526 МК України.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено. Скасовано постанову Одеської митниці Держмитслужби від 24 вересня 2020 року у справі про порушення митних правил № 0803/50000/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України у вигляді штрафу розміром 764  283,72 грн. Провадження у справі про порушення митних правил № 0803/50000/20  – закрито.  
На вказане рішення Одеською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Апелянт вважає, що матеріалами справи про порушення митних правил № 0803/50000/20   доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні ним порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.
КОЛЕГІЄЮ СУДДІВ ВСТАНОВЛЕНО

04 серпня 2020 року посадовою особою Одеської митниці Держмитслужби складено протокол про порушення митних правил № 0803/50000/20 за  ст. 485 Митного кодексу України  у відношенні ОСОБА_1 
24 вересня 2020 року винесено постанову № 0803/50000/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбачених  ст. 485 Митного кодексу України  та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 764 283,72 грн.
Так, 26.11.2019 директором ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД ОСОБА_1 в якості декларанта подано до митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС митну декларацію типу (далі  МД) типу «ІМ40АА» № UA500010/2019/033844 для оформлення у вільне використання (імпорт) товарів: «Аккумулятори електричні, свинцеві, нові, що використовуються для запуску поршневих двигунів, працюють на рідкому електролити, всього 3068 шт.», вартістю 64 218,8 доларів США, що надійшли з Туреччини у контейнерах DRYU9632731 та TCNU6718290 від продавця/відправника  компанії «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.» на адресу ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД».
Позивачем до митної декларації додані наступні товаросупровідні та комерційні документи: зовнішньоекономічний контракт від 21.10.2019 №PR-45920-012/1; інвойс від 12.11.2019 № 32696/45920 PR, специфікація до інвойсу, коносамент від 21.11.2019 №2019/11/ЕХР/000748, пакувальний лист 12.11.2019 № 32696/45920 PR, на підставі яких 26.11.2019 вищезазначений товар оформлено Одеською митницею ДФС в режимі імпорт та випущено у вільний обіг.
Після завершення митного оформлення товару Державною митною службою України було направлено запит від 27.01.2020 № 15/15-02/9/1301 до митних органів Туреччини, після чого 26.05.2020 Одеською митницею Держмитслужби отримано лист Генеральної Дирекції з міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччини від 05.05.2020 №29980007-724.01.03/UA-53940022-54215017 з копіями експортних митних декларацій №19343100ЕХ282145 та №19343100ЕХ282143 від 15.11.2019.
Порівнянням відомостей, наявних в документах, які було отримано від Генеральної Дирекції з міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччина та документів, на підставі яких вищезазначені товари переміщені через митний кордон України, посадовими особами митниці було зроблено висновок, що вони стосуються однієї партії товарів (співпадають відомості щодо найменування, кількості, ваги товарів, номерів контейнерів).
Відомості містили відмінності щодо митної вартості товарів, їх відправника та одержувача, умов поставки, а саме: в митній декларації №UA500010/2019/033844 від 26.11.2019, загальна вартість товарів складає 64 280,8 доларів США, відправник товару - компанія «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.» (Туреччина), одержувач - ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД», умови поставкиUA Kyiv, а відповідно до відомостей, наявних в надісланих експортних деклараціях, загальна вартість цих товарів складає 97316,64 доларів США, відправником виступає компанія «YIGIT AKU MALZEMELERI NAKLIYAT TURZ INS SAN VE TIC A.S.» (Туреччина), одержувачем – FORSE CENTER LLC (Україна), умови поставкиIstanbul.
Різниця сум митних платежів, що підлягали б сплаті з урахуванням відповіді митних органів Туреччини, згідно листа митного поста «Одеса» від 03.08.2020 №7.10-28.1-01/2490 становить 254 761,24 грн.
Апелянт вважає, що директором ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД» ОСОБА_1 , під час декларування товару в митній декларації типу «ІМ40АА» від 26.11.2019 № UA500010/2019/033844 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів у розмірі 254 761,24 грн., шляхом заявлення неправдивих відомостей щодо вартості товару, чим вчинив порушення митних правил, передбачене  ст. 485 Митного кодексу України.
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності може бути присутньою під час складання протоколу, підписувати його, отримувати його примірник, а також має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз`яснюються її права, передбачені  статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою (ст. 494 МК України).
Якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).
Відповідно до ч. 3  ст. 335 МК України  та п. 2.1 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого  наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 № 631, для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс), та у випадках, встановлених  Митним кодексом України  також декларацію митної вартості.
Частиною 3  ст. 335 МК України  передбачено, що разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію;  зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію;  у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, – документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності – документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності – документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності – документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності – документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до  статті 53 цього Кодексу.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).
Принципами здійснення митної справи в Україні визнається, серед іншого, законність та презумпція невинуватості, додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, гласність та прозорість (стаття 8 МК України).

                                        ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Відповідно до вимог наведеного Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого  Наказом Мінфіну України від 30.05.2012 № 651, при заповненні графи 31 митної декларації в розрізі кожного найменування товару зазначаються відомості, необхідні для ідентифікації товарів, що є в наявності, зокрема щодо: ціни за одиницю товару (у валюті, в якій складено рахунок або інший документ, який визначає вартість товару); вартості задекларованої кількості одиниць (у валюті, в якій складено рахунок або інший документ, який визначає вартість товару).
Тобто зазначена норма вимагає від декларанта заявлення відомостей щодо вартісних характеристик товарів, саме згідно з рахунком (інвойсом) або іншим документом, що визначає вартість товару.
Як встановлено судом, позивачем відомості щодо вартісних характеристик товару до МД №UA500010/2019/033844 внесено на підставі інвойсу від 12.11.2019 № 32696/45920 PR та специфікації до нього, який надано контрагентом компанією «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.».
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , як декларант, виконав вимоги  ст. 335 МК України, Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого  Наказом Мінфіну України від 30.05.2012 № 651  та Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого  наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 № 631, під час внесення відомостей до МД від 26.11.2019 № UA500010/2019/033844 щодо вартісних характеристик товарів.

З аналізу вищенаведеної правової норми (ч. 3 ст. 335 МК України) вбачається, що експортна декларація не являється обов`язковим документом, який в якості підстави для переміщення подається разом з митною декларацією під час здійснення митного оформлення товарів, а тому і відомості, зазначені в ній можуть носити виключно інформаційний характер.
Згідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» (зі змінами та доповненнями), підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Апелянтом було зроблено висновок про наявність в МД №UA500010/2019/033844 неправдивих відомостей, у поданих позивачем документах щодо відправника, одержувача, вартості товарів, тощо, проте не надано жодного належного доказу. 
Проте, в матеріалах справи наявні документи, якими спростовується наведений висновок митного органу, а саме листи контрагента  компанії «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.», компанії «YIGIT AKU MALZEMELERI NAKLIYAT TURZ INS SAN VE TIC A.S.» та експортна декларація №19410300EX157298, на підставі якої товари були експортовані із Туреччини до України.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що надані Одеською митницею Держмитслужби документи, які надіслані уповноваженими органами Туреччини, не можуть бути прийняті судом як належні докази, оскільки вони є недостатніми, оскільки в матеріалах справи відсутній запит митних органів України до митних органів Туреччини, що в свою чергу унеможливлює однозначно стверджувати, що у відповідь надіслані саме експортні декларації, а не інші документи. 
Крім того, наведені документи стосуються іншої експортної операції, яка не пов`язана з поставкою товарів у контейнерах DRYU9632731 та TCNU6718290 від компанії «NURERYAPILI INSAAT SANAYI TICARET A.S.» в адресу ТОВ «ДИСТРИБЬЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ ПРОМТРЕЙД», яка їй передувала та не була завершена.
Разом з тим, матеріалами даної адміністративної справи не доведено, саме в який спосіб та на підставі якого нормативного документу Одеською митницею Держмитслужби визначено різницю суми митних платежів за вантаж, так як основа розрахунку (митна вартість), визначена невідомим чином.
Колегія суддів зазначає, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони такого адміністративного правопорушення є визначена, в установленому законом порядку, конкретна сума недобору митних платежів.
Згідно змісту оскаржуваної постанови митниці, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене  статтею 485 МК України  щодо вчинення дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів.
Так, відповідно до  ст. 485 МК України  заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, – тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
З аналізу змісту нормативного регулювання спірних правовідносин вбачаються підстави для висновку про те, що склад правопорушення, передбаченого  статтею 485 МК України, передбачає серед іншого те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).
Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено  статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.
Таким чином, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого  статтею 485 МК України  обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).
Разом з цим, склад правопорушення обумовлює наявність у діях декларанта особливої мети – неправомірне ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.
Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що таке правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.
Особа, яка вчиняє відповідні дії повинна усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати настання від таких дій суспільно-шкідливих наслідків у формі неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також бажати їх настання.
Статтею 10 КУпАП  встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Таким чином, вказаний склад адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини у формі прямого умислу, так як передбачає необхідність наявності у діях особи спеціальної противоправної мети.
В матеріалах справи про порушення митних правил відсутні докази на підтвердження наявності умислу ОСОБА_1 на вчинення дій дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів у розмірі 254 761,24 грн. шляхом заявлення неправдивих відомостей щодо вартості товару.
Відсутність умислу та переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів, свідчить про відсутність в діях особи ознак порушення митних правил, передбаченого  статтею 485 МК України, що є підставою для закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа Таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 31.01.2019 року у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18) – один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.
Колегія суддів також вважає за необхідне врахувати висновки Верховного Суду, викладені у Постанові від 14.02.2020 р. у справі № 640/5078/17, відповідно до якої сам по собі факт неправильного визначення коду товару (в даному випадку вартості товару), не становить склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявлені декларантом у митній декларації завідомо неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару (в даному випадку вартості товару).  
Між тим, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 відображав відомості із товаросупровідних та комерційних документів, які подавав до митного органу.
Водночас апелянтом ні не зазначено про встановлення недостовірності відомостей, заявлених у декларантом у митній декларації, їх невідповідності товаросупровідним документам або надання позивачем неповного переліку документів. 
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
ПОСТАНОВИВ :
          
Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Вербицька Н. В.    Кравченко К.В.