УХВАЛА
23 листопада 2020 року
м. Київ
Справа № П/9901/240/19
Провадження № 11-386за20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
Головуючого Гриціва М. І., 
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадження заяву судді Великої Палати Верховного Суду Валентини Іванівни Данішевської про самовідвід від участі в розгляді заяви ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Члена Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Худика Миколи Павловича про скасування ухвали, та
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як до суду першої інстанції з позовом до Члена Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Худика Миколи Павловича, в якому просить скасувати ухвалу члена ВРП від 25 березня 2019 року №2203/0/18-19 про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 стосовно суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та повернення її скаржнику.
Касаційний адміністративний суд у складі верховного Суду ухвалою від 08 травня 2019 року, на підставі положень статей 27, 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративну справу № 9901/240/19 передав на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 21 листопада 2019 відкрив провадження у справі.
21 травня 2020 року відповідач звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.
Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 01 червня 2020 року клопотання члена Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Худика М. П. задовольнив, провадження у справі закрив.
Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалами від 17 серпня 2020 року відмовив ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишив без руху та встановив семиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків у вигляді пред`явлення документа про сплату судового збору у сумі 2 102 грн.
Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22 вересня 2020 року апеляційну скаргу повернув ОСОБА_1 , оскільки останній не усунув недоліків апеляційної скарги.
ОСОБА_1 не примирився із ухвалою суду апеляційної інстанції і звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 27 жовтня 2020 року на підставі частини другої статті 333 КАС України відмовив у відкритті касаційного провадження. Підставою для цього стала необґрунтованість касаційної скарги.
ОСОБА_1 , вважаючи протиправним рішення суду касаційної інстанції, надіслав на адресу Великої Палати Верховного Суду заяву, у якій просить скасувати судові рішення судів усіх інстанцій та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд. 
Прохання мотивує тим, що рішення суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 23 листопада 2020 року для розгляду заяви ОСОБА_1 включено суддю Великої Палати Верховного Суду Данішевську Валентину Іванівну.
23 листопада 2020 року до постановлення ухвали про відмову у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду заяви ОСОБА_1 суддя Великої Палати Верховного Суду Данішевська В. І. подала заяву про самовідвід від участі в розгляді заяви. Причинами для відведення себе від розгляду цієї заяви суддя пояснює тим, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» визначено, що Голова Верховного Суду входить до складу Вищої ради правосуддя за посадою, що своєю чергою може бути розцінене як обставина, що може викликати сумніви в її неупередженості або об`єктивності при розгляді даної заяви.
За приписами частини першої статті 40 КАС питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Велика Палата Верховного Суду перевірила наведені суддею Данішевською В. І. доводи на обґрунтування заяви про самовідвід і дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Головна мета відводу - гарантувати безсторонність суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігти будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. 
Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункти 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).
У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).
Стосовно об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).
Положеннями статті 35 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» визначено, що Голова Верховного Суду не може брати участь у перегляді Верховним Судом рішень Вищої ради правосуддя.
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно виявити, чи можуть бути побоювання щодо відсутності безсторонності у судді об`єктивно виправдані, тобто чи існують факти, які можна підтвердити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді Данішевської В. І. під час розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про відмову у відкриті касаційного провадження у справі. Велика Палата Верховного Суду вважає, що немає таких фактів, які би підтверджували небезсторонність судді Данішевської В. І. чи брак неупередженості з її боку під час розгляду справи № П/9901/240/19.
Щодо суб`єктивного критерію, то теж нема жодних підстав вважати, що у судді Данішевської В. І. є сформоване переконання у цій справі на користь однієї зі сторін.
За вказаних обставин Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду Данішевської В. І.
Керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Відмовити у задоволенні заяви про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду Данішевської Валентини Іванівни від участі в розгляді заяви ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Члена Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Худика Миколи Павловича про скасування ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                     М. І. Гриців
Судді:                                    Н. О. Антонюк                                            О. С. Золотніков
                                               Т. О. Анцупова                                           В. С. Князєв
                                               С. В. Бакуліна                                             О. М. Ситнік
                                               В. В. Британчук                                          В. М. Сімоненко
                                               Ю. Л. Власов                                              О. С. Ткачук
Д. А. Гудима                                               В. Ю. Уркевич
В. І. Данішевська                                      О. Г. Яновська 
Ж. М. Єленіна