КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: Цукуров В.П.
Єдиний унікальний номер справи № 357/9637/19
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9866/2020
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
          19 листопада 2020 року                                                                                              м. Київ                                  
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді    - Мережко М.В.,
суддів                          - Верланова С.М., Савченка С.І.,
            секретар                       -Тютюнник О.І.
Розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,  про захист прав споживачів.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -
 
                                                         В с т а н о в и в : 
 
У серпні 2019 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та  ОСОБА_5 звернулись  до суду із зазначеною позовною заявою. 
Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим,  що  вони є власниками квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_2 , та є споживачами природного газу. Відповідачі надають їм послуги з газопостачання, природний газ в їх квартирах використовується тільки для приготування їжі, щомісячно за спожитий природній газ, вони проводять оплату його вартості в передбачений договором строк за квитанціями. Квартирні лічильники природного газу в їх квартирах відсутні.
В кінці 2015 року було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оберіг - 79» за адресою: АДРЕСА_3 . На той час, в будинку приблизно 12 квартир були обладнані індівідуальними лічильниками газу.
Позивачі вказували, що 30.11.2016 року без дозволу ОСББ «Оберіг - 79», Білоцерківська філія ПАТ «Київоблгаз», самоуправно встановило на їхньому будинку будинковий вузол обліку природного газу. На думку позивачів, ПАТ «Київоблгаз» не мало права вчиняти будь які дії з багатоквартирним будинком ОСББ «Оберіг-79», оскільки не є його власником, а згоди співвласників на такі дії відповідачу не надавались.
Позивачі зазначали, що підприємство-монополіст змушує їх сплачувати рахунки за об`єми газу без врахування фактичних об`ємів спожитого газу, на їх вимогу індивідуальні лічильники ПАТ «Київоблгаз» встановлювати відмовляється.
В подальшому розміри об`ємів спожитого природного газу та його оплати щомісячно стали збільшуватись і виявились неспівмірними з оплатою, що нараховувалась споживачам квартир, яких обладнані індивідуальними лічильниками природного газу, а також з об`ємами за нормами споживання.
В подальшому кожен з позивачів та інші споживачі без індивідуальних лічильників природного газу, ініціативна група та Голова правління ОСББ «Оберіг-79» неодноразово зверталися до відповідачів щодо протиправного обладнання будинку ОСББ «Оберіг-79» будинковим вузлом обліку природного газу стосовно перерахунків вартості спожитого газу за нормами споживання, але відповідачі продовжують порушувати права споживачів, тому позивачі були вимушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
На підставі викладеного позивачі просили суд: 
визнати дії ПАТ «Київоблгаз» по встановленню на будинку ОСББ «Оберіг-79» по АДРЕСА_3 загально будинкового вузла обліку природного газу - незаконними; 
визнати встановлений ТОВ «Київоблгаз Збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показників загальнобудинкового вузла обліку природного газу, змонтованого на стіні будинку ОСББ «Оберіг-79» по АДРЕСА_3 - незаконним;
поновити позивачам, як споживачам природного газу, право на безкоштовне встановлення індивідуальних лічильників природного газу в їхніх квартирах;
зобов`язати ПАТ «Київоблгаз» встановити в кухні квартири АДРЕСА_1 , що належить сім`ї ОСОБА_1 , в кухні квартири АДРЕСА_4 , що належить сім`ї ОСОБА_2 , в кухні квартири АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_3 , в кухні квартири АДРЕСА_6 , що належить сім`ї ОСОБА_4 , в кухні квартири АДРЕСА_2 , що належить сім`ї ОСОБА_5 індивідуальні лічильники природного газу за адресою АДРЕСА_3 ; 
зобов`язати ТОВ «Київоблгаз Збут» до моменту встановлення в їхніх квартирах квартирних лічильників природного газу об`єм спожитого їхніми сім`ями природного газу визначати за нормами споживання, визначеними діючим законодавством; 
зобов`язати ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснити перерахунок вартості об`ємів спожитого їхніми сім`ями природного газу з 1 червня 2017 року по день встановлення індивідуальних лічильників природного газу в їхніх квартирах не за показниками загальнобудинкового лічильника природного газу, а по нормах споживання, що діяли в зазначений час, згідно діючого законодавства; 
стягнути з відповідачів відшкодування моральної шкоди на користь позивачів в розмірі 1 000,00 грн кожному; 
стягнути з відповідачів витрати пов`язані з виготовленням позовної заяви та документів до неї на користь позивача ОСОБА_1 в розмірі 141,00 грн., на користь позивача ОСОБА_3 в розмірі 192,00 грн.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» по встановленню на будинку ОСББ «Оберіг-79» по АДРЕСА_3 загально будинкового вузла обліку природного газу - незаконними.
Зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» встановити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 індивідуальний газовий лічильник.
Зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» встановити ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_4 індивідуальний газовий лічильник.
Зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» встановити ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_5 індивідуальний газовий лічильник.
Зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» встановити ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_6 індивідуальний газовий лічильник.
Зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз» встановити ОСОБА_5 у квартиру АДРЕСА_2 індивідуальний газовий лічильник.
Зобов`язано  ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснити позивачам перерахунок вартості використаного газу в помешканні квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_2 , починаючи з 01.06.2017 року по день встановлення індивідуальних лічильників природного газу у вказаних квартирах, за вартістю газу по нормам споживання, що діяли в зазначений час, а не за показниками загально будинкового вузла обліку газу.
Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 1 261,20 грн. Стягнуто з ТОВ «Київоблгаз Збут» на користь держави судовий збір у розмірі 1 261,20 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду,  ТОВ «Київоблгаз Збут» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2020 року  скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.  В апеляційній скарзі зазначає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для  вирішення справи, висновки суду не відповідають  обставинам справи.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ТОВ «Київоблгаз Збут» є неналежним відповідачем у вказаній справі. Вказує, що суд не визначив договір, на підставі якого ТОВ «Київоблгаз Збут» надає послуги з постачання газу. Посилається на те, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки резолютивна частина рішення сформульована інакше, ніж позовні вимоги. Зазначає, що рішення є незрозумілим та нечітким, його неможливо виконати, адже неправильно сформульовано позовну вимогу.
Відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз» також подав апеляційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2020 року. У своїй скарзі також просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову з аналогічних підстав.
Апеляційна скарга АТ «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз» мотивована також тим, що суд не вирішив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з епідемією коронавірусу, рішення ухвалене за відсутності учасників судової справи. Апелянт стверджує, що рішення суду може призвести до банкротства оператора ГРМ.
Від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та  ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційні скарги. Позивачі з доводами апеляційних скарг не погоджуються, вважають їх безпідставними. Вказують, що висновки суду є обґрунтованими, тому просять рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2020 року  залишити без змін.
Відповідно до  ст. 44  ЦПК України,  особи, які  беруть участь у справі  зобов`язані  добросовісно  здійснювати свої процесуальні  права і виконувати  процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України  сторони  були своєчасно  повідомлені про день та час розгляду справи на 13 жовтня 2020 року, 19 листопада 2020 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи та шляхом розміщення оголошення на сайті Київського апеляційного суду. Представники відповідачів брали участь у розгляді справи апеляційним судом.
Заяв щодо зміни  місця проживання або місцезнаходження, причини неявки в судове засідання від осіб, які приймають участь у справі  до апеляційного суду  не надходило, а тому  вважати  причини  неявки  осіб, які беруть участь у справі, до суду поважними, відсутні. 
Відповідно до ст. 372 ЦПК України  суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.  Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 13 ЦПК України  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
Відповідно до ст. 12 ЦПК України   цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Апеляційні скарги  підлягають частковому задоволенню з таких  підстав.
Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.1994 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 20).
На підставі свідоцтва на право власності від 26.10.1992 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_4 (т.1 а.с. 24).
На підставі договору купівлі-продажу квартири в житловому будинку від 20.09.2011 року ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_5 (т.1 а.с. 26, 27, 28).
На підставі свідоцтва на право власності на житло від 28.12.1993 року, № НОМЕР_1 ОСОБА_4 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_6 (т.1 а.с. 30).
На підставі свідоцтва на право власності на житло від 27.09.1993 року № НОМЕР_2 ОСОБА_5 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 32).
Білоцерківською філією ПАТ «Київоблгаз» 30.11.2016 року було проведено реконструкцію системи газопостачання багатоповерховго будинку АДРЕСА_3 на підставі технічних умов №609-7/Б від 08.08.2016 року, відповідно до Робочого проекту, затвердженого 12.12.16 року, з дотриманням ДБН В.2.5-20-2001 «Газпостачання» на зазначеному будинку встановлено вузол обліку природного газу (т.1 а.с.98-99, 100-121).
Облік газу здійснюється лічильником газу мембранного типу G-25 «Itron» з коректором Вега 2.01-60-НЧ-NM з вбудованим GPRS модемом та корекцією по температурі (т.1 а.с.122-123).
Як убачається з відповіді від 21.02.2018 року начальника Білоцерківського ФЕГГ ОСОБА_9 на звернення ОСББ «Оберіг-79», Законом не визначено, які повинні бути лічильники: індивідуальні чи загальнобудинкові. ПАТ «Київоблгаз» зі свого боку забезпечила повний комерційний облік природного газу усіх мешканців будинку, дотримуючись Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ (т.1 а.с.134).
Відповідно до відповіді від 28.02.2018 року в.о. директора ТОВ «Київоблгаз Збут» ОСОБА_8 представнику ініціативної групи ОСББ «Оберіг-79» Васильєву Ю.П. , щодо припинення нарахування плати за спожитий газ на підставі показників загальнобудинкових вузлів обліку природного газу, з 01.10.2015 року введено Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року №329-VІІІ та набрали чинності постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року №2493 «Про затвердження Правил постачання природного газу». Цими актами визначаються правові засади функціонування ринку природного газу України та здійснюється регулювання діяльності суб`єктів ринку природного газу. Враховуючи вищезазначене, на сьогоднішній день Товариство не має підстав припинити нарахування оплати за спожитий природній газ (т.1 а.с.137).
Згідно з відповіддю від 28.02.2018 року В.о. директора ТОВ «Київоблгаз Збут» ОСОБА_8 . Голові правління Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків «Оберіг-Квартал», щодо припинення нарахування плати за спожитий газ на підставі показників загальнобудинкових вузлів обліку природного газу, з 01.10.2015 року введено Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року №329-VІІІ та набрали чинності постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року №2493 «Про затвердження Правил постачання природного газу». Цими актами визначаються правові засади функціонування ринку природного газу України та здійснюється регулювання діяльності суб`єктів ринку природного газу. Враховуючи вищезазначене, на сьогодняшній день Товариство не має підстав припинити нарахування оплати за спожитий природній газ (т.1 а.с.139).
Білоцерківська міська рада Київської області 12.03.2018 року надала відповідь на звернення від 12.02.2018 року членів ініціативної групи «Оберіг-79» якою повідомила, що з метою роз`яснення ситуації стосовно правомірності встановлення Білоцерківською філією газового господарства ПАТ «Київоблгаз» будинкових приладів обліку природного газу, Департамент Житлово-комунального господарства БЦ міської ради направив звернення до газорозподільного підприємства. У відповідь отримав наступні пояснення. Законом не визначено, які повинні бути лічильники: індивідуальні (квартирні) чи загальнобудинкові. Крім того, ПАТ «Київоблгаз» вбачає правомірність своїх дій у встановленні будинкових лічильників природного газу у багатоквартирних будинках на підставі положень Постанови Кабінету Міністрів України №620 від 16.05.2002 року, якою затверджено Тимчасове положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку. З питань встановлення лічильнику газу за власний рахунок споживачу необхідно звернутися до центру обслуговування клієнтів Білоцерківської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» (т.1 а.с.138).
Як убачається з відповіді від 03.01.2019 року в.о. начальника відділення ПАТ «Київоблгаз» Місійко В.П. на звернення ОСББ «Оберіг-79», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №620 від 16.05.2002 року, нарахування обсягу газу в квартирах які не оснащені індивідуальними побутовими лічильниками газу визначається, як різниця між обсягом облікованим загальним вузлом обліку та сумою обсягів облікованих індивідуальними ПЛГ розділеною на кількість зареєстрованих мешканців в квартирах які не обладнано ПЛГ. У разі незгоди власника квартири розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла на будинок він може встановити квартирний лічильник газу окремо на квартиру за власні кошти (т.1 а.с.129).
Відповідно до відповіді від 22.01.2019 року начальника відділення ПАТ «Київоблгаз» ОСОБА_9, згідно з листом НКРЕКП №2475/16.1.1/7-18 від 13.03.2018 року, у разі встановлення будинкового лічильника природного газу комерційний облік природного газу споживачами вважається забезпеченим згідно з Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», тому необхідність встановлення індивідуальних лічильників природного газу за рахунок ПАТ «Київоблгаз» за адресами, встановлені будинкові лічильники природного газу, відсутня. Визначення об`єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об`єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620 (т.1 а.с.130).
Згідно з Кодексом газорозподільних систем Порядок взаємовідносин оператора газорозподільної системи з оператором газотранспортної системи, у тому числі пов`язаних з прийманням-передачею природного газу в точках виходу з газотранспортної системи до газорозподільної системи, зокрема щодо якості та обліку природного газу (у тому числі приладового), а також з обміном даних щодо прогнозів відборів/споживання природного газу по споживачах та фактичних обсягів споживання ними природного газу, регулює Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1378/27823 (далі - Кодекс ГТС), договір транспортування природного газу та технічна угода (за наявності), що укладені між сторонами.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» споживачі природного газу - фізичні особи (населення), фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину.
Згідно з ст.2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»:
Постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку:
для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується:
комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року;
для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року;
тільки для приготування їжі - з 1 січня 2021 року;
для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.
З метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному ст.10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".
Введення в експлуатацію новозбудованих та/або реконструйованих багатоквартирних жилих будинків і об`єктів виробничого та невиробничого призначення (промисловість, бюджетна сфера, сфера соціально-побутового і культурного призначення тощо) з системами газопостачання здійснюється лише за наявності вузлів обліку природного газу.
Згідно зі ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані: забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується:
комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року;
для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року;
тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року.
У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.
У разі ненадання співвласниками багатоквартирного будинку згоди на встановлення загальнобудинкового лічильника газу суб`єктам господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється.
Відповідно до п.6 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» ціни на ринку природного газу, що регулюються державою (зокрема тарифи на послуги транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу та послуги установки LNG, а також інші платежі, пов`язані з доступом до газотранспортних і газорозподільних систем, газосховищ та установки LNG або приєднанням до газотранспортної або газорозподільної системи), повинні бути: 1) недискримінаційними; 2) прозорими; 3) встановленими з урахуванням вимог цілісності газотранспортної системи виходячи із економічно обґрунтованих та прозорих витрат відповідного суб`єкта ринку природного газу та з урахуванням належного рівня рентабельності, а також, де це можливо, встановленими з урахуванням зіставлення з показниками аналогічних категорій регульованих цін, встановлених Регулятором для інших суб`єктів ринку природного газу, або таких, що діють на ринках природного газу інших держав.
Згідно з ч.1, ч.3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.
Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Згідно з ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право в т.ч. на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
Відповідно до ст.20 Закону України «Про захист прав споживачів» правила торговельного, побутового та інших видів обслуговування (виконання робіт, надання послуг) затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені правила не можуть суперечити законодавчим актам.
Як вбачається з ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:
1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;
2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;
3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;
4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.
Згідно з ст.4 ЦПК України та ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо порушення права позивачів з боку відповідачів, оскільки послугу постачання природного газу  споживачі могли одержати лише в одного виконавця, а виконавець при цьому нав`язував їм такі умови одержання послуги, які ставили споживачів у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, яким встановили лічильники обліку газу в їх помешканнях, тобто, безпосередньо на об`єкті побутового споживача (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Споживачі, відповідно до укладеного з відповідачем договору, зобов`язувались оплачувати вартість прийнятого (спожитого) природного газу, тобто отриманого безпосередньо споживачами, а не облікованого згідно спільного (загального) на будинок вузла обліку газу.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії відповідачів АТ «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз»  та ТОВ «Київоблгаз збут» щодо відмови встановлення індивідуального лічильника та нарахування об`ємів природного газу за будинковим лічильником, який було встановлено без погодження з балансоутримувачем будинку, та щодо проведення нарахування споживачам ціни за об`єм спожитого природного газу за показниками цього будинкового лічильника, починаючи з червня 2017 року - є незаконними, а відтак, така позовна вимога підлягає задоволенню. 
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме - в частині визнання дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» по встановленню на будинку ОСББ «Оберіг-79» по АДРЕСА_3 загально будинкового вузла обліку природного газу незаконними та зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз» встановити Позивачам в їх квартирах індивідуальні газові лічильники.
Ухвалюючи рішення про задоволення вимоги про зобов`язання ТОВ «Київоблгаз збут» провести позивачам відповідного перерахунку за спожитий газ починаючи з 01.06.2017 року по день встановлення індивідуальних лічильників природного газу у вказаних квартирах, за вартістю газу по нормам споживання, що діяли в зазначений час, а не за показниками загально будинкового вузла обліку газу суд першої інстанції правильно визначився, що така вимога є похідною від інших позовних вимог і підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд не звернув увагу, що, відповідно до пункту 17 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015  № 2496, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.
Тобто, розрахунок вартості спожитого газу не можна провести без встановлення даних про його об`єм (обсяг). Розпорядником інформації про об`єми доставленого газу є АТ «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз», в той час як повноваженням проводити перерахунок наділене ТОВ «Київоблгаз збут».
За таких обставин колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для покладення на обох відповідачів (АТ «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз», ТОВ «Київоблгаз Збут») обов`язку провести позивачам перерахунок за спожитий газ по визначеним постановою КМ України №203 нормам споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників (7,1 м.куб. на одну особу) з червня 2017 року і по серпень 2018 року, тобто по час чинності даної постанови. А з 09.08.2018 року провести перерахунок за нормами споживання природного газу згідно з Постановою КМ України від 30.01.2019 року №63 «Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами».
Доводи  ТОВ «Київоблгаз Збут» щодо того, що воно є неналежним відповідачем у вказаній справі є безпідставними, оскільки судом встановлено порушення прав позивачів з саме з боку ТОВ «Київоблгаз Збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз».
Твердження апеляційних скарг про вихід суду за межі позовних вимог оцінюється колегію суддів критично, оскільки резолютивна частина рішення відображає суть вимог позовної заяви, а відмінності у лексичних та граматичних конструкціях не змінюють зміст судового рішення та не можуть вважатися виходом за межі позовних вимог у розумінні статті 264 ЦПК України. 
Посилання апелянтів на незрозумілість та нечіткість судового рішення не може бути підставою для його скасування, оскільки така підстава не передбачена ст. 376 ЦПК України.
Так, ч.1 ст. 376 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для скасування рішення суду, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги АТ «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз» про те, що суд не вирішив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з епідемією коронавірусу відхиляються колегією суддів з огляду на таке.
АТ «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз» був належно повідомлений про судові засідання по справі та направив засобами електронного зв`язку на адресу суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи, яка була призначена до розгляду на 24.03.2020 року та 07.05.2020 року, оскільки з 12.03.2020 року на всій території України установлено карантин відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 року №211 (т.2 а.с.63, 71). 
Оцінка вказаним клопотанням надана у рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2020 року.
Колегія суддів також звертає увагу, що  Білоцерківський міськрайонний суд Київської області не зупиняв роботу на час дії карантину. При цьому, відповідач у вказаних клопотаннях не вказав на конкретні обставини, що перешкоджали йому з`явитись у судове засідання та не обґрунтував апеляційному суду, що його відсутність у судовому засіданні вплинула на правильність висновків суду першої інстанції щодо позовних вимог.
Інші доводи апеляційних скарг ґрунтуються на незгоді відповідачів зі змістом судового рішення, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Разом з цим, рішення в частині зобов`язання акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз» здійснити позивачам перерахунок вартості використаного газуслід змінити, поклавши зобов`язання з перерахунку вартості використаного газу в помешканні квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_2 , починаючи з 01 червня 2017 року по день встановлення індивідуальних лічильників природного газу на обох відповідачів.
Керуючись ст. ст.  365, 367, 369, 374, 376, 381 - 384   ЦПК України, колегія суддів,-
 
                                                                     П о с т а н о в и л а :
 
Апеляційні скарги  акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» задовольнити частково.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2020 року в частині зобов`язання здійснити перерахунок вартості спожитого газу змінити.
Зобов`язати акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Київоблгаз» та товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» здійснити позивачам перерахунок вартості використаного газу в помешканні квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_2 , починаючи з 01 червня 2017 року по день встановлення індивідуальних лічильників природного газу у вказаних квартирах, за вартістю газу по нормам споживання, що діяли в зазначений час, а не за показниками загально будинкового вузла обліку газу.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо  до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови виготовлено 25 листопада 2020 року.
 
Головуючий 
Судді