УХВАЛА

27 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 520/10990/19
адміністративне провадження № К/9901/25975/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі №  520/10990/19 за позовом Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
установив:
Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення-рішення від 09 липня 2019 року № 00015911307 на суму 510,00 грн; податкове повідомлення-рішення від  09 липня 2019 року № 00015921307 на суму 637874,36 грн; податкове повідомлення-рішення від 09 липня 2019 року №  00015931307 на суму 949,61 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року позов задоволено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволення позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року скасувати, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07  лютого 2020 року залишити в силі.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статей 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
1. Сплата судового збору
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
В порушення зазначених вимог документ про сплату судового збору скаржником до касаційної скарги не додано.
Водночас з касаційною скаргою скаржником подано клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого останній посилається на свій важкий фінансовий стан, відсутність грошових коштів на рахунку та значну заборгованість зі сплати податків.
Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.
За приписами частини першої  статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частин першої та другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
Обґрунтовуючи клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги скаржник посилається на складне фінансове становище, однак докази на підтвердження об`єктивних причин, які унеможливлюють сплату судового збору станом на дату подання касаційної скарги, позивач не надає.
Отже, підстави для задоволення клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору відсутні.
Відповідно до підпункту третього пункту третього частини другої статті 4 Закону України від 08  липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом підпункту першого пункту третього частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (в редакції, чинній на час звернення з цим позовом до суду першої інстанції) ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01  січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1921 грн.
Позовна заява подана юридичною особою у 2019 році, з мови гами визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення-рішення від 09 липня 2019 року №  00015911307 на суму 510,00 грн; податкове повідомлення-рішення від  09 липня 2019  року № 00015921307 на суму 637874,36 грн; податкове повідомлення-рішення від 09  липня 2019 року № 00015931307 на суму 949,61 грн.
Отже, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 19153,80  грн (9576,90 (ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви)*200%, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Судовий збір необхідно сплатити за такими реквізитами: отримувач коштів УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; код отримувача ЄДРПОУ: 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку: 207; призначення платежу: «*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір».
2. Строк на касаційне оскарження
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 23 червня 2020 року у відкритому судовому засідання, в повному обсязі складено 01 липня 2020 року, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 08 жовтня 2020 року.
Водночас з касаційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
В обґрунтування поданого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник зазначає, що вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, однак ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2020 року її було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Суд звертає увагу скаржника на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.
Як зазначено скаржником та як вбачається з відомостей реєстраційної картки поштового відправлення (провадження №  К/9901/20162/20), копію ухвали Верховного Суду від 20  серпня 2020 року про повернення поданої касаційної скарги ним отримано 31 серпня 2020 року.
Однак вдруге касаційну скаргу у цій справі подано засобами поштового зв`язку лише 08  жовтня 2020 року.
Обставин, які б перешкоджали скаржнику звернутися до касаційного суду з касаційною скаргою в період з 31 серпня 2020 роду по 08 жовтня 2020 року, не зазначено.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 339 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Оскільки касаційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
ухвалив:
У задоволенні клопотання Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)» про відстрочення та розстрочення сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі № 520/10990/19 залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. 
У разі невиконання вимог цієї ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           О.  О. Шишов

Судді                                                                                                        І.  В. Дашутін

                                                                                                                 М.  М. Яковенко