П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/1874/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
          
          Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В.,
                                                 Яковлєва О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ВОСТОК"" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2020р. ТОВ "ТК "ВОСТОК" звернулося в суд із адміністративним позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області за №0000250402 від 10.02.2020р., прийняте на підставі Акта про результатами камеральної перевірки ТОВ "ТК "ВОСТОК" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2019р. за №46/15-32-04-02/141301451 від 16.01.2020р.;
- зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області внести до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 2 053 445грн..
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним   та скасовано  податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області за №0000250402 від 10.02.2020р., прийняте  на підставі Акта про  результати камеральної перевірки  ТОВ "ТК "ВОСТОК" з питань достовірності  нарахування сум бюджетного  відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника  податку  за листопад 2019р. за №46/15-32-04-02/141301451, складений ГУ ДПС в Одеській області 16.01.2020р..
У решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "ТК "ВОСТОК" судовий збір у розмірі 21 020грн..
У липні 2020р. позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій заявник просив:
Додатковим рішенням Одеського окружного  адміністративного суду заяву позивача про стягнення судових витрат задоволено.
Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "ТК "ВОСТОК" судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000грн..
В апеляційній скарзі апелянт просить додаткове рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм права.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення не неї, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла  висновку про залишення скарги без задоволення, додаткове рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд  першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Задовольняючи клопотання ТОВ "ТК "ВОСТОК" про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що необхідно стягнути з ГУ ДПС в Одеській області витрати на професійну правничу допомогу, оскільки  представництво інтересів у суді першої інстанції, пов`язані з розглядом даної справи, є співмірним із складністю справи та наданими послугами, часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову, значенням справи для сторони, оскільки жодних доказів зворотного матеріали справи не містять.
Перевіряючи правомірність та законність додаткового рішення суду першої інстанції, з урахуванням підстав, за якими апелянт пов`язує його протиправність та незаконність, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями ч.1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст139 КАС України).
Приписами ч.1 ст.143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
За правилами ч.3, 4, 5 ст.143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст.252 цього Кодексу.
Відповідно до ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Приписами ст.134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи, що 2.03.2020р. між ТОВ «ТК "ВОСТОК» та адвокатом Яловенко Ксенія Борисівна укладено договір за №8(а.с.185) про надання правової допомоги, п.3 якого визначено порядок оплати послуг (гонорару) Адвокату за надання правової допомоги у спорі про оскарження податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області за №0000250402 від 10.02.2020р.. Так, п.3 додаткової угоди визначено, що за надання Адвокатом правової допомоги, визначеної в Договорі, сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару у розмірі 10 000грн..
На підтвердження виконання робіт, вказаних у договорі, позивачем подано розрахунок витрат від 30.06.2018р., в якому зазначено, які саме послуги надано адвокатом та їх вартість(а.с.190).
На підтвердження виконання зазначеного договору в матеріалах справи міститься Акт здачі-приймання від 26.06.2020р., яким підтверджується, що адвокат належним чином надав і передав, а Клієнт прийняв правову допомогу згідно Договору за №8 від 2.03.2020р..
Так, на підставі розрахунку на професійну правничу допомогу від 30.06.2020р., ТОВ "ТК "ВОСТОК" сплачено адвокату Яловенко К.Б. - 10 000грн., згідно платіжного доручення №826 від 17.03.2020р. на суму 10 000грн..
Окрім того, участь адвоката позивача у судовому засіданні підтверджується протоколами судового засідання від 25.05.2020р., 25.06.2020р. та 10.07.2020р..
Таким чином, апеляційний суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000грн. - пов`язані з розглядом даної справи, є співмірними із складністю справи та наданих послуг, часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову, значенням справи для сторони, оскільки жодних доказів зворотнього матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання ТОВ "ТК "ВОСТОК" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки наявні усі підстави для такого стягнення.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що додаткове рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020р. - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий:                                                                                 Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                                      А.В. Крусян

                                                                                                 О.В. Яковлєв