У Х В А Л А
 
23 листопада 2020 року
м. Київ
Справа № 487/8206/18
Провадження № 14-164цс20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Ткачука О.С.,
суддів Антонюк Н.О., Анцупової Т.О., Бакуліної С.В., Британчука В.В., Власова Ю.Л., Гриціва М.І., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Єленіної Ж.М., Золотнікова О.С., Князєва В.С., Ситнік О.М., Сімоненко В.М., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.,
перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амальгама Люкс» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Амальгама Люкс» на постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року, та
У С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому посилалася на те, що з 12 січня 2009 року працювала на посаді економіста зі збуту відділу збуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Амальгама Люкс» (далі - ТОВ «Амальгама Люкс»). З 23 червня 2010 року вона перебувала у відпустці по догляду за дітьми, у тому числі остання відпустка по догляду за дитиною до трьох років їй була надана з 03 грудня 2015 року по 07 жовтня 2015 року. 23 жовтня 2018 року її було звільнено на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України за вчинення прогулу. 
Посилаючись на те, що вона завчасно передала керівництву товариства заяву про надання їй відпустки по догляду за дитиною тривалістю, зазначеною у медичному висновку, але не більше, ніж до досягнення дитиною шестирічного віку, позивачка просила скасувати наказ про її звільнення та поновити її на посаді економіста зі збуту відділу збуту ТОВ «Амальгама Люкс».
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Судове рішення першої інстанції мотивовано тим, що позивачка не довела передачі відповідачеві у строк до запланованого виходу на роботу після відпустки по догляду за дитиною до 3 років заяви про надання відпустки по догляду за дитиною тривалістю, зазначеною у медичному висновку, але не більше, ніж до досягнення дитиною шестирічного віку, а відтак, товариство правомірно звільнило її за вчинення прогулу.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 травня 2019 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено. Наказ ТОВ «Амальгама Люкс» від 23 жовтня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з 08 жовтня 2018 року на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України за прогули, вчинені без поважних причин, скасовано. Поновлено ОСОБА_2 на посаді економіста зі збуту відділу збуту ТОВ «Амальгама Люкс» з 08 жовтня 2018 року. 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у ОСОБА_1 не було відібрано пояснень щодо поважності причин неявки на роботу, а також тим, що надання відпусток без збереження заробітної плати у відповідно до статті 179 КЗпП України та статті 25 Закону України «Про відпустки» відноситься виключно до забезпечення гарантій праці жінок і такий вид відпусток надається в обов`язковому порядку. Тому відповідач не мав права не надавати позивачеві відпустку по догляду за дитиною тривалістю, зазначеною у медичному висновку, але не більше, ніж до досягнення дитиною шестирічного віку.
У липні 2019 року ТОВ «Амальгама Люкс» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
- згідно висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1412цс17, невихід на роботу в зв`язку з самовільним використанням працівником відпустки, відгулів за відпрацьовані раніше дні, вихід на пенсію без попередження власника або уповноваженого ним органу визнаються прогулом і можуть бути причиною звільнення працівника;
- в ухвалі Миколаївського апеляційного суду від 25 червня 2019 року не враховано позицію ТОВ «Амальгама Люкс» стосовно клопотання позивача про виклик свідка. У суді першої інстанції позивач не заявляла клопотань про допит свідка ОСОБА_3 ;
- позивач не надала відповідачу медичного висновку виданого відповідальною компетентною установою, тому у роботодавця не виник обов`язок із видачі наказу про надання відпустки. У матеріалах справи наявна лише фотокопія довідки № 12.11.9 від 26 серпня 2018 року, оригінал цієї довідки позивачем не надано. Суд першої інстанції зобов`язав позивача надати або дублікат довідки № 12.11.9, виданої 26 серпня 2018 року, або виписку з журналу обліку довідок про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, однак позивач не надала суду будь-яких документів;
- відпустка не надається працівнику автоматично, а зобов`язує роботодавця видати відповідний наказ про надання такої відпустки;
- пояснення осіб, отримані не за процедурою допиту свідків, не можуть використовуватися як засіб доказування. Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що жодних заяв, довідок чи інших документів від позивача не отримувала, оскільки не уповноважена на такі дії.
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 надала відзив на касаційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість постанови апеляційного суду, просила залишити її без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Заводського районного суду м. Миколаєва.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 жовтня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому послалася на законність і обґрунтованість постанови апеляційного суду та просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення апеляційної інстанції - без змін.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року відповідно до частини третьої статті 403 ЦПК України справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 
Відповідно до частини третьої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.
Обґрунтовуючи підставу для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду послалася на те, що положення частини 6 статті 179 КЗпП щодо надання жінці відпустки без збереження заробітної плати у разі, якщо дитина потребує домашнього догляду, підтвердженим медичним висновком, є імперативними для роботодавця та є для цього обов`язком, а не правом, колегія суддів вважає, що сам факт подання заяви про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку без винесення наказу про надання такої відпустки унеможливлює звільнення працівника за прогул.
Разом з тим, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 803/1883/17 (провадження № К/9901/53376/18) та від 07 листопада 2019 року у справі № 1740/2481/18 (провадження № К/9901/16548/19), від яких колегія суддів Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити, викладено іншу правову позицію. Зокрема у цих постановах вказано, що сам факт подання заяви про відпустку для догляду за дитиною без видачі відповідного наказу не є достатньою підставою для невиходу на роботу. У цьому випадку невихід працівника на роботу може бути розцінений як прогул, який є підставою для його звільнення.
Велика Палата Верховного Суду вважає мотиви, викладені в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року обґрунтованими та приймає справу до розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 13 вказаної статті розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).
Керуючись статями 402-404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
У Х В А Л И Л А:
1.   Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амальгама Люкс» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. 
2.   Призначити справу № 487/8206/18 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження на 22 грудня 2020 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.
3.   Направити учасникам справи копії цієї ухвали для відома.
4.   Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                      О.С. Ткачук
Судді:                          Н.О. Антонюк                                       В.І. Данішевська
Т.О. Анцупова                                       Ж.М. Єленіна
С.В. Бакуліна                                       О.С. Золотніков
В.В. Британчук                                     В.С. Князєв
Ю.Л. Власов                                        О.М. Ситнік
М.І. Гриців                                           В.М. Сімоненко
Д.А. Гудима                                         В.Ю. Уркевич
                                                            О.Г. Яновська