Номер провадження: 22-ц/813/780/20 
Номер справи місцевого суду: 523/2386/18
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
Головуючого- Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.,
За участю секретаря - Ющак А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про стягнення коштів,-

                                                   ВСТАНОВИЛА:       
ПРОЦЕДУРА:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів. 
Вимоги обґрунтовував тим, що 17.11.2016 року, він, як фізична особа, передав ОСОБА_2 , як фізичній особі, суму у розмірі 450000,00 грн. для виконання ним робіт по встановленню системи пожежної сигналізації та пожежогасіння на об`єкті замовника, розташованого за адресою: м. Херсон, Карантинний острів, 1. Цей факт підтверджується розпискою написаною відповідачем власноручно.
З січня 2017 року позивачем неодноразово велися усні перемовини з ОСОБА_2 відносно виконання ним взятих на себе зобов`язань. Відповідач давав лише обіцянки почати роботи на наступний день після розмови, виконати роботи на протязі тижня та ін. Він тривалий час йшов на поступки відповідачу, надав йому шанс в добровільному порядку, на узгоджених умовах, виконати взяті ним зобов`язання, до останнього не мав бажання звертатися до суду. Останні два місяці, що передували зверненню до суду, відповідач перестав йти на контакт та відповідати на телефонні дзвінки. 
31.08.2017 року на адресу ОСОБА_2 направлено лист-вимогу про виконання ним взятих на себе зобов`язань по виконанню робіт по встановленню системи пожежної сигналізації та пожежогасіння або повернення отриманих від коштів в сумі 450 000,00 грн.
Зазначає, що відповідач ухиляється від одержання зазначено листа-вимоги.
16.09.2017 року позивач ОСОБА_1 направив зазначену вимогу на адресу підприємства ТОВ «Охоронний пожежний підрозділ ЮГ» де ОСОБА_2 являється директором і засновником. Зазначена вимога отримана ним 21.09.2017 року. Строк для виконання робіт або повернення коштів сплинув 28.09.2017 року.
На підставі вищезазначеного позивач просив суд стягнути з відповідача кошти у розмірі 450 000,00 гривень. 
20.06.2018 року від ОСОБА_2 до суду першої інстанції надійшов відзив на позовну заяву в якій посилаючись на недоведеність існування у нього боргових зобов`язань в розмірі 450 000,00 грн перед ОСОБА_1 , просив відмовити у позові в повному обсязі (а.с. 29-33).
09.10.2020 року ОСОБА_1 надав до районного суду відповідь на відзив в якому зазначає, що відповідач не виконав роботи, кошти не повернув, а тому вважає, що вимога про стягнення боргу у сумі 450 000,00 грн підлягає задоволенню в повному обсязі (а.с.69-70).
06.11.2018 року ОСОБА_2 надав заперечення на відповідь на позовну заяву в яких просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про стягнення з нього боргу у розмірі 450 000,00 грн в повному обсязі посилаючись на недоведеність існування боргу.
При цьому зазначив, що за вказаною адресою особисто ОСОБА_2 роботи не виконувалися, по вказаному об`єкту виконувалися роботи ТОВ«ОПП-ЮГ», що підтверджується Договором від 15 листопада 2016 року №68.11М-16 укладеному між ТОВ «ЮГНЕФТЕТРАНС» та ТОВ «ОХОРОННИЙ ПОЖЕЖНИИ ПІДПРОЗДІЛ-ЮГ» на виконання робіт по розробці проекту, влаштуванню системи пожежної сигналізації та автоматичної системи пожежогасіння на об`єкті Замовника, розташованому за адресою: м.Херсон, Карантинний острів, 1, акт установки матеріалів та обладнання від 15.06.2017 року, платіжне доручення від 15.11.2017року. Пунктом 5.1 Договору встановлено, загальна вартість робіт за Договором становить 258 000 грн. Інших договорів чи угод по вказаному адресу ТОВ «ОПП-ЮГ» він не укладав. (а.с.93-95).
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - залишено без задоволення у повному обсязі. 
03.01.2019 року не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2018 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Сторони по справі в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, причини неявки суду невідомі.
09.11.2020 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Віштал Д.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та час через встановлення обмежень розгляду справ у відкритих судових засіданнях та забезпечення умов праці працівникам суду через у зв`язку з запровадження карантину з 13.10.2020 по 31.12.2020 року (Постанова КМУ № 956).
25 травня 2020 року згідно з постановою КМУ від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 р. № 500, від 22 липня 2020 р. № 641, від 13 жовтня 2020 р. № 956, з 14 жовтня до 31 грудня 2020 р. застосовуються протиепідемічні заходи, які дозволяють відповідачу ОСОБА_1 та його представнику адвокату Віштал Д.А. та їх перебування в громадських будинках і спорудах, в тому числі відвідування суду, використання громадського транспорту за умови використання засобів індивідуального захисту.
У клопотанні про відкладення апеляційного розгляду, призначеного на 12.11.2020 року, суду не надано відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_1 та його представнику адвокату Віштал Д.А. є безпосередньо хворими, чи перебувають у самоізоляції із законодавчо встановлених підстав.
Оголошений в країні адаптивний карантин та існуючі протиепідемічні обмеження не виключають можливості реалізації особою своїх процесуальних прав шляхом подачі письмових пояснень (заперечень), залучення захисника, а також особистої участі особи у розгляді справи, постанова КМУ від 13 жовтня 2020 р. № 956, яка нині діє, встановлює заборону відвідування та проведення масових заходів, режим роботи закладів громадського харчування, тощо.
Натомість судові установи, вживши необхідних заходів безпеки для працівників та відвідувачів, працюють та здійснюють судочинство.
З огляду на наведене судова колегія вважає причину неявки ОСОБА_1 та його представника адвоката Віштал Д.А. неповажною та приходить до висновку про розгляд справи за їх відсутності, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст.ст. 268 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
У зв`язку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З цих підстав, датою складення цього судового рішення є 19.11.2020 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН 
Заявник в апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є необґрунтованим та винесеним з порушенням матеріального та процесуального права. Висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню.
Зазначає, що предмет договору підряду викладено у розписці належним чином, а суд першої інстанції приймаючи рішення зробив висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи .
Твердження суду , про те, що строк виконання робіт є істотною умовою договору є безпідставним та не обумовлений законодавством.
Твердження суду,що позивач не надав суду достатніх доказів щодо виникнення між позивачем та відповідачем правовідносин з договору підряду, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог суперечить ст. 866 ЦК України, так як норма статті зазначає, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.
ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 розписку в якій зазначив суму отриманих грошових коштів та предмет договору. Зазначена розписка є документом, що підтверджує укладення договору підряду, зазначену розписку надано до суду, судом розписку досліджено, але зроблено висновки, які суперечать вимогам ст. 866 ЦК України.
13.11.2020 року до апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якій просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2018 року без змін.
Зокрема зазначає про відсутність доказів, що гроші, відповідно до розписки в сумі 450 000,00 грн взяті в борг, так як в розписці не зазначено самого факту передачі грошей та особу, яка передавала кошти.

 ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ 
Матеріалами справи встановлено, що 17.11.2016 року ОСОБА_2 , (власноруч) паспорт серії НОМЕР_1 виданий 19.07.2000 року Суворовським РВ ОГУ МВД в Одеській області отримав 450000,00 грн. (чотириста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) за роботи із встановлення системи пожежної сигналізації та пожежогасіння. 
На розписці є печатка ТОВ «Охоронний пожежний підрозділ ЮГ» (Код ЄДРПОУ 37784398).
31.08.2017 року на адресу ОСОБА_2 направлено лист-вимогу про виконання ним взятих на себе зобов`язань по виконанню робіт по встановленню системи пожежної сигналізації та пожежогасіння або повернення отриманих коштів в сумі 450 000,00 грн.
16.09.2017 року позивач ОСОБА_1 направив зазначену вимогу на адресу підприємства ТОВ «Охоронний пожежний підрозділ ЮГ» де, ОСОБА_2 являється директором і засновником. Зазначена вимога отримана ним 21.09.2017 року. Строк для виконання робіт або повернення коштів сплинув 28.09.2017 року.
З договору від 15.11. 2016 року №68.11М-16 вбачається, що між ТОВ «ЮГНЕФТЕТРАНС» (замовник) та ТОВ «ОХОРОННИЙ ПОЖЕЖНИИ ПІДПРОЗДІЛ-ЮГ» укладено договір на виконання робіт по розробці проекту, влаштуванню системи пожежної сигналізації та автоматичної системи пожежогасіння на об`єкті Замовника, розташованому за адресою: м. Херсон, Карантинний острів, 1, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити вказані роботи.
З акту установки матеріалів та обладнання від 15.06.2017 року,  вбачається,що в період з 05.04 по 15.06.2017 року монтажниками ОПП «ЮГ»  ОСОБА_3  та ОСОБА_4  змонтована пожарна сигналізація за адресою:  АДРЕСА_1 ,ТОВ «ЮГНЕФТЕТРАНС» в чотирьохповерховому адміністративно-побутовому корпусі. Пожарна сигналізація підключена відповідно робочої проектної документації.
З платіжного доручення від 15.11.2017року вбачається, що ТОВ «ЮГНЕФТЕТРАНС» сплатило ТОВ ОПП «ЮГ» 100 000,00 грн (а.с.84).
Пунктом 5.1 Договору № 68.11М-16 встановлено, загальна вартість робіт за договором становить 258 000 грн.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Залишаючи без задоволення позовну заяву в повному обсязі  районний суд виходив з того, щопозивач не надав суду достатніх доказів щодо виникнення між позивачем та відповідачем правовідносини з договору підряду, щодо встановлення системи пожарної сигналізації та пожежогасіння, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. 
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, та переглядається судом апеляційної інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Статтею 81ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною третьою статті 12 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Приписами ч. 1 ст. 866 ЦК України встановлено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.
У відповідності ч. 1 ст. 866 ЦК України відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.
Згідно з частинами 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом статей 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, за змістом якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.
Згідно зі статтями 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способу її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Ціна договору підряду може бути визначена у кошторисі (частина 1 статті 844 цього Кодексу).
За змістом статті 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду,або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе у разі реального виконання робіт за договором у випадку неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений у договорі.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст.854 Цивільного кодексу України).
З наданої розписки не вбачається коли, де та в які строки ОСОБА_5 зобов`язався виконати роботи по встановленню системи пожежної сигналізації та пожежогасіння на об`єкті Замовника, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Між тим з позовної заяви вбачається, що система пожежної сигналізація та пожежогасіння встановлюється на об`єкт замовника за адресою: АДРЕСА_1 .
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність боргових зобов`язань за договором підряду так як він не містить істотні умови договору підряду, а тому правомірно дійшов висновку щодо недоведення позивних вимог та право позивача на звернення до суду з позовом на підставі ст. 1212 ЦК України.
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

                                                ПОСТАНОВИЛА:    
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2018 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий                                   Л.А. Гірняк

          Судді:                                    С.М. Сегеда

О.С.Комлева