КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

  Справа №758/2221/17                                                                            Головуючий у І інстанції Ларіонова Н.М.
  Провадження №22-ц/824/9619/2020                                                      Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
30 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача                                                      Голуб С.А.,  
           суддів:                                                                       Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О., 
            за участі секретаря судового засідання                 Сакалоша Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу Партнерства з обмеженою відповідальністю «Прайм Рент ЛП» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Комунікації» до Державного підприємства «Сетам», Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_1 , Партнерства з обмеженою відповідальністю «Прайм Рент ЛП» про визнання недійсними електронний торгів та скасування записів про державну реєстрацію,
 
ВСТАНОВИЛА:
 
У травні 2020 року Партнерство з обмеженою відповідальністю «Прайм Рент ЛП» звернулося до суду першої інстанції із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року, посилаючись на те, що спір між сторонами щодо визнання недійсними прилюдних торгів вирішений, оскільки Верховним Судом в іншій справі №758/824/17 зроблено висновок про чинність електронних торгів, а також встановлено відсутність порушених прав ТОВ «Бізнес Комунікації» та відсутність підстав для оскарження спірних прилюдних торгів.
У згадуваній Постанові Верховним судом, зокрема, зроблено висновок щодо правильного застосування норм статей 15,16 ЦК України у розрізі можливості судового захисту порушених прав позивачів внаслідок проведення електронних торгів, у яких вони участі не приймали.
Таким чином відсутні обставини, які стали підставою для забезпечення позову у даній справі, а наявні заходи забезпечення позову безпідставно обмежують права заявника на вільне володіння майном.
На підставі викладеного в заяві, Партнерство з обмеженою відповідальністю «Прайм Рент ЛП» просив суд першої інстанції скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року було відмовлено в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Партнерство з обмеженою відповідальністю «Прайм Рент ЛП» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що предметом розгляду справи №758/2221/17 є матеріально-правові вимоги ТОВ «Бізнес-Комунікації» про визнання недійсними прилюдних торгів від 10 січня 2017 року з реалізації нерухомого майна - комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , та скасуванні реєстраційних дій.
При цьому ТОВ «Бізнес Комунікації» звернулось до суду як недопущений учасник прилюдних торгів від 10 січня 2017 року, ніколи не було власником згадуваного майна та не мало будь-якого іншого речового права щодо предмету прилюдних торгів - комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .
Мотивами звернення Партнерства з обмеженою відповідальністю «Прайм Рент ЛП»   до Подільського районного суду міста Києва із клопотанням про скасування вжитих заходів забезпечення позову стало ухвалення Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду постанови від 15 квітня 2020 року у справі 758/824/17, якою вирішено спір між сторонами справи по суті, визнано дійсність спірних прилюдних торгів та зроблено висновок про відсутність порушених прав ТОВ «Бізнес Комунікації», за захистом яких товариство звернулось до суду.
Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Із зазначеного можна зробити висновок про те, що вжиті заходи забезпечення позову у справі №758/2221/17, що були направлені на захист та відновлення порушених прав ТОВ «Бізнес Комунікації» втратили свою необхідність, оскільки як встановлено Верховним Судом, жодних прав позивача спірними прилюдними торгами не порушено, а самі прилюдні торги - визнано чинними.
Відтак, вжиті заходи забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, що було предметом прилюдних торгів, на даний час не можуть гарантувати виконання судового рішення у майбутньому та поновити порушені права ТОВ «Бізнес Комунікації» у зв`язку із відсутністю таких порушених прав. А тому - застосовані заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.
На підставі викладеного в апеляційній скарзі, Партнерство з обмеженою відповідальністю «Прайм Рент ЛП» просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року.
В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України та в межах строку наданого судом апеляційної інстанції, відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив. При цьому, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні  представник скаржника - адвокат Новаковський П.М. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.
            Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, враховуючи наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 13 червня 2017 року була задоволена заява представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі №758/2221/17, шляхом накладання арешту на нерухоме майно, зареєстроване на праві власності за ОСОБА_1 та за ПзОВ «Прайм Рент ЛП», а саме на комплекс будівель та споруд загальною площею 3608,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 27 лютого 2018 року позов задоволено в повному обсязі: 1) визнано недійсними електронні торги, проведені Державним підприємством «Сетам» 10 січня 2017 року з реалізації арештованого нерухомого майна, оформлені Протоколом № 227347, з продажу Лоту № 182284, а саме: комплексу будівель та споруд загальною площею 3608,70 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , Протоколом № 227347 ДП «Сетам» від 15 січня 2017 pоку; 2) скасовано запис № 18576734 про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на комплекс будівель та споруд загальною площею 3608,70 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33437166; 3) скасовано запис № 18764505 про проведену державну реєстрацію права власності Партнерства з обмеженою відповідальністю «Прайм Рент ЛП» на Ѕ частки комплексу будівель та споруд загальною площею 3608,70 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мамай Іриною Володимирівною про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33620949; 4) скасовано запис №18780517 про проведену державну реєстрацію права власності Партнерства з обмеженою відповідальністю «Прайм Рент ЛП» на Ѕ частки комплексу будівель та споруд загальною площею 3608,70 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мамай Іриною Володимирівною про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33636653.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року заяву ПзОВ «Прайм Рент ЛП» про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення від 27 лютого 2018 року скасовано з призначенням справи до розгляду.
Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки дане заочне рішення від 27 лютого 2018 року переглядається судом, то суд не вбачає обставин, які б вказували на те, що відпали підстави, з якими закон пов`язує застосування забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно, як не встановлено і те, що змінилися обставини, які зумовили його застосування.
            Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.
  Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Статтею 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Як вбачається із матеріалів справи ще в січні 2017 року ТОВ «Бізнес Комунікації»  та ОСОБА_2 подали до суду позов до Державного підприємства «Сетам», Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_1 , про визнання недійсними електронних торгів (справа №758/824/17). 
Позов в  даній справі ТОВ «Бізнес Комунікації» подав до суду 17 лютого 2017 року (справа №758/2221/17). 
При цьому обидва позови обґрунтовувались одними і тими ж обставинами, а саме порушенням процедури проведення прилюдних торгів і недопущення до участі в них позивача ТОВ «Бізнес Комунікації». Однак в даній справі позовні вимоги адресовані також ТОВ «Прайм Рент ЛП», якому переможець торгів ОСОБА_1 відчужив Ѕ частину майна, набутого на торгах. І лише в цьому наведені справи різняться між собою. Однак заявлені вимоги щодо визнання недійсними прилюдних торгів є тотожними .
У справі № 758/824/17 постановою Верховного суду від 15 квітня 2020 року задоволена касаційна скарга ДП «Сетам» і залишене без змін рішення Подільського районного суду м.Києва від 10 жовтня  2017 року, яким в задоволенні позову ТОВ «Бізнес Комунікації», ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів від 10 січня 2017 року недійсними  було відмовлено.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, на час постановлення ухвали  про забезпечення позову в лютому 2017 року між сторонами дійсно існував спір щодо законності проведення прилюдних торгів з реалізації майна, а тому  суд обґрунтовано  задовольнив вимогу про забезпечення позову.
На даний час обставини змінились. Відповідач надав суду докази того, що реального спору між сторонами щодо законності проведення прилюдних торгів і набуття ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно вже не існує, оскільки він був вирішений у справі №758/824/17 і це рішення має преюдиціальне значення для даної справи в силу положень ч.4 ст. 82 ЦПК України.
Отже апелянт обґрунтовано ставив питання про те, що зміна обставин зумовлює необхідність скасування заходів забезпечення позову. Так як суд при обранні заходів забезпечення позову має перевіряти чи існує реальний спір між сторонами, ці ж обставини він має перевірити і при розгляді заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки об`єктивні обставини справи за три роки можуть змінитись і ці  зміни можуть вплинути на необхідність існування заходів забезпечення позову.
Відтак, у разі, якщо внаслідок зміни обставин, вжиті заходи забезпечення позову не можуть забезпечити реальне виконання судового рішення в майбутньому та відновити порушені чи оспорювані права та інтереси позивача - такі заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.
Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 05.07.2017 року у справі N 3-911гс16, предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном. У практиці Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.82 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.86 року, "Щокін проти України" від 14.10.2010 року, "Сєрков проти України" від 07.07.2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23.11.2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009 року, "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.
Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу - втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку існування проблеми, що становить суспільний інтерес, яка б вимагала таких заходів.
Критерій "пропорційності" передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар". При цьому з питань оцінки "пропорційності" ЄСПЛ, як і з питань наявності "суспільного", "публічного" інтересу, визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах.
Колегія суддів вважає, що за відсутності підстав, що зумовили необхідність  існування заходів забезпечення позову, обмеження прав ПзОВ «Прайм Рент ЛП» як володільця майна не може вважатись ані обґрунтованим, ані законним, ані пропорційним.
Безпідставне обтяження нерухомого майна ПзОВ «Прайм Рент ЛП», за вищеописаної ситуації, беззаперечно є втручанням у вільне володіння майном Партнерства, та порушує гарантоване статтею 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції право на вільне володіння користування та розпорядження майном. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що  обставини, які суд вважав встановленими не були доведені в судовому засіданні і висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення,  ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню  з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову. 
Керуючись ст.ст. 149, 150, 157, 158, 374, 376, 382, 383, 384  ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу Партнерства з обмеженою відповідальністю «Прайм Рент ЛП» задовольнити.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Комунікації» до Державного підприємства «Сетам», Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_1 , Партнерства з обмеженою відповідальністю «Прайм Рент ЛП» про визнання недійсними електронний торгів та скасування записів про державну реєстрацію  скасувати і постановити нову ухвалу.
Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 13 червня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Комунікації» до Державного підприємства «Сетам», Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_1 , Партнерства з обмеженою відповідальністю «Прайм Рент ЛП» про визнання недійсними електронний торгів та скасування записів про державну реєстрацію.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.
            Повне судове рішення складено 01 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: