справа № 757/63060/19-ц                               головуючий у суді І інстанції Волкова С.Я.
провадження № 22-ц/824/13209/2020           суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
16 грудня 2020 року                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Головуючого судді Фінагеєва В.О., 
суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
  за участю секретаря Гасюк В.В.,
 
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РАТІО ІНВЕСТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «КАУНТ-ПРО», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Андрєєва Ганна Олегівна, про визнання договорів недійсними, скасування записів та витребування майна, - 
В С Т А Н О В И В: 
 
            У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати недійсними договори купівлі-продажу від 20 січня 2017 року, укладені між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РАТІО ІНВЕСТ», як продавцем, та ТОВ «КАУНТ-ПРО», як покупцем, посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Андрєєвою (Павловською) Г.О. та зареєстровані в реєстрі за номерами 8, 11, 14; визнати недійсним договір про відступлення прав за договором іпотеки, укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РАТІО ІНВЕСТ» та ПАТ «БАНК ФОРУМ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю. Н. за реєстровим номером 975; визнати недійсним договір іпотеки від 20 січня 2017 року, укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РАТІО ІНВЕСТ» та ТОВ «КАУНТ-ПРО», посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Андрєєвою (Павловською) Г.О. та зареєстрований в реєстрі за номером 17; витребувати від ТОВ «КАУНТ-ПРО» на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0534 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:82:296:0034; земельну ділянку площею 0,0481 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:82:296:0033; житловий будинок, загальною площею 848,60 кв.м, житловою 431,20 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 18648955 від 20 січня 2017 року 17:09:09 щодо реєстрації права власності на зазначений житловий будинок за ТОВ «КАУНТ-ПРО»; скасувати запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 18648966 від 20 січня 2017 року 17:18:35 щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0534 га, кадастровий номер 8000000000:82:296:0034 за ТОВ «КАУНТ-ПРО»; скасувати запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 18649014 від 20 січня 2017 року 17:19:59 щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0481 га, кадастровий номер 8000000000:82:296:0033 за ТОВ «КАУНТ-ПРО»; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку: 18649520 від 20 січня 2017 року 20:00:58 щодо реєстрації іпотеки на житловий будинок, загальною площею 848,60 кв.м, житловою 431,20 кв.м, що знаходиться за вищезазначеною адресою; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про
обтяження: 18649538 від 20 січня 2017 року 20:03:29 щодо реєстрації заборони на нерухоме майно, а саме на зазначений житловий будинок; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку: 18649555 від 20 січня 2017 року 20:05:39 щодо реєстрації іпотеки на земельну ділянку площею 0,0534 га, кадастровий номер 8000000000:82:296:0034; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження: 18649564 від 20 січня 2017 року 20:09:16 щодо реєстрації заборони на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0534 га; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку: 18649581 від 20 січня 2017 року 20:10:59 щодо реєстрації іпотеки на земельну ділянку площею 0,0481 га, кадастровий номер 8000000000:82:296:0033; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження: 18649594 від 20 січня 2017 року 20:12:53 щодо реєстрації заборони на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0481 га. 
У липні 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0534 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:82:296:0034; земельну ділянку площею 0,0481 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:82:296:0033; житловий будинок загальною площею 848,60 кв.м, житловою 431,20 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо означених об`єктів нерухомого майна.
Заява обґрунтована тим, що належні ОСОБА_1 вищезазначені об`єкти нерухомого майна є предметом іпотеки та були незаконно відчужені ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ» на користь ТОВ «КАУНТ-ПРО». ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ» не мала права на продаж предметів іпотеки, адже, договір, за яким вказана особа набула права кредитора-іпотекодержателя був визнаний недійсним судовим рішенням. Позов спрямований на поновлення порушеного права власності ОСОБА_1 на належні йому об`єкти нерухомого майна. Позивач вважає, що з метою недопущення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі, а також з метою ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідним є вжиття заходів забезпечення позову. На даний час ТОВ «КАУНТ-ПРО» вчиняються підготовчі дії, спрямовані на відчуження спірного майна, яке може бути витребуване позивачем на підставі рішення суду у цій справі. Про намір ТОВ «КАУНТ-ПРО» відчужити житловий будинок свідчить постанова приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 листопада 2018 року щодо посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку. Також ТОВ «КАУНТ-ПРО» з метою усунення перешкод у праві розпорядження житловим будинком та з метою його подальшого відчуження подано позов про позбавлення осіб, які в ньому зареєстровані, права користування будинком. Забезпечення позову у зазначений позивачем спосіб є обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову у справі.   
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. 
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач посилається на аналогічні обставини, які зазначені в заяві про забезпечення позову та  зазначає, що суд безпідставно зазначив, що твердження позивача ґрунтуються лише на припущеннях. Позивач надав конкретні письмові докази, які підтверджують викладені у заяві обставини. Суд першої інстанції не врахував, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, не призведуть до зупинення господарської діяльності відповідачів та не позбавлять ТОВ «КАУНТ-ПРО» права користуватися спірним майном і використовувати його в господарській діяльності. Забезпечення позову лише запровадить законні обмеження, наявність яких дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.   
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про відмову у забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі. Така заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.
Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції та з урахуванням висновків, які містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.
Судом встановлено, що між сторонами виник спір, який випливає з договорів купівлі-продажу, договору про відступлення прав за договором іпотеки та з договору іпотеки. Позивач вважає, що вказані договори є недійсними. Предметом іпотеки є належні позивачу дві земельні ділянки та житловий будинок. У позовній заяві ОСОБА_1 заявлено, в тому числі, і вимогу про витребування зазначеного нерухомого майна на його користь у ТОВ «КАУНТ-ПРО».   
Тобто, даний спір стосується, зокрема, майнових прав на земельні ділянки та житловий будинок. На даний час відповідач ТОВ «КАУНТ-ПРО» є власником земельних ділянок та житлового будинку, а отже існує ризик відчуження ним зазначеного нерухомого майна на користь третіх осіб. Невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову. 
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив про те, що заява не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі. 
Разом з тим, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив про обставини, які є підставою для забезпечення позову, про дії, які вчинялися відповідачем ТОВ «КАУНТ-ПРО» щодо нерухомого майна та які дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ТОВ «КАУНТ-ПРО» в листопаді 2018 року звертався до нотаріуса щодо посвідчення договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, однак, йому було відмовлено в посвідченні такого договору через наявність реєстрації в будинку неповнолітніх дітей.
У подальшому відповідачем ініційовано позов, задоволення якого має наслідком зняття зазначених осіб з реєстрації, що свідчить про цілеспрямоване вжиття зазначеною особою заходів, направлених на усунення перешкод у реалізації прав власника, а саме права на відчуження зазначеного майна.
Наявність між сторонами судового спору щодо реєстрації неповнолітніх дітей у спірному будинку сторонами не заперечується.
Відсутність на даний час доказів, які підтверджують намір відповідача ТОВ «КАУНТ-ПРО» відчужити нерухоме майна не свідчать про відсутність у відповідача, як в одноособового власника можливості вільно розпорядитись земельними ділянками та житловим будинком, а, відтак, накладення арешту на нерухоме майно буде співмірним із заявленими позовними вимогами. У суду відсутні підстави вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки нерухоме майно залишається в його володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час.
Накладення арешту на нерухоме майно у повній мірі забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позову та сприятиме ефективному захисту та поновленню порушених прав позивача, якщо у ході розгляду справи по суті буде встановлено таке порушення. 
Враховуючи зазначене, відсутні підстави для забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, оскільки накладення арешту на земельні ділянки та житловий будинок призведе до унеможливлення їх відчуження власником та вчинення відносно цього майна будь-яких реєстраційних дій.  
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з прийняттям постанови по суті вимог заявника. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року скасувати та прийняти постанову.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.
Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0534 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:82:296:0034; земельну ділянку площею 0,0481 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:82:296:0033; житловий будинок, загальною площею 848,60 кв.м, житловою 431,20 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повне судове рішення складено 18 грудня 2020 року.
 
Головуючий                                                                        Фінагеєв В.О.
 
Судді                                                                                              Кашперська Т.Ц.
                                      
                                                                                              Яворський М.А.