УХВАЛА

27 листопада 2020 року 
м. Київ

Справа №  912/3973/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пількова К. М. - головуючого, Краснова Є. В., Мачульського Г. М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020 у справі 
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Комунального підприємства "Долинське міське комунальне господарство" при Долинській міській раді
про стягнення 494 999,43 грн,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2020 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України", Позивач) звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020 у цій справі.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Пунктом 1 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)   особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
За частиною сьомою статті 12 ГПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020 у розмірі 2 102,00 грн.
Пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України передбачено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у цій справі є вимога про стягнення з відповідача 494 999,43 грн за неналежне виконання останнім зобов`язань за договором постачання природного газу №5106/1718-ТЕ-18 від 12.09.2017. Зазначена сума є меншою ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 (2 102,00 грн х 500 = 1 051 000,00 грн).
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2020 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 77 416,38 грн пені, 109 295,83 грн - 3% річних, 228 131,87 грн інфляційних, а також 7   383,91 грн судового збору; у задоволенні позову в іншій частині відмовлено.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020 рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2020 скасовано в частині відмови у стягненні 2 738,98 грн інфляційних втрат та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено; викладено резолютивну частину рішення в новій редакції, за якою з відповідача на користь позивача стягнуто 77 416,38 грн пені, 109   295,83 грн - 3 % річних, 230 870,85 грн інфляційних, а також 7 424,99 грн судового збору"; в іншій частині рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2020 залишено без змін; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У касаційній скарзі АТ "НАК "Нафтогаз України" просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в стягненні 77 416, 37 грн пені та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Скаржник зазначає, що суди при ухвалені оскаржуваних судових рішень, застосували положення статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного суду від 04.05.2018 у справі №   908/1453/14, в якій зазначено, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.
Скаржник вказує на те, що питання зменшення пені, порядку такого зменшення судами та підстави для такого зменшення має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з аналогічних спорів, також має виняткове значення для учасника справи, оскільки стосується регулювання відносин на ринку природного газу та прямо впливає а фінансовий стан підприємств - учасників цього ринку.
Водночас, формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права є метою вирішення виключної правової проблеми, яка має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів.
Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. 
З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються, як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі. 
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №   725/3690/17, від 17.01.2019 у справі № 17/5009/5413/11, від 19.09.2019 у справі №   1/106/52-Б, від 10.04.2019 у справі № 456/647/18.
Разом з цим, вказуючи на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення, скаржник не навів обґрунтованих доводів на підтвердження вищевказаних критеріїв існування виключної правової проблеми у спірних правовідносинах з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності, а також обґрунтування винятковості значення цієї справи. 
Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики або має виняткове значення для скаржника, зокрема, що результат вирішення цього спору судами виходить за межі звичайних наслідків вирішення такого роду спорів, що свідчить про відсутність підстав, передбачених пунктом 2 статті 287 ГПК України, за яких судові рішення у справах з ціною позову менше п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "НАК "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020 у цій справі має бути відмовлено.
Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020 у справі №912/3973/19.
2. Направити Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" копію цієї ухвали, касаційну скаргу з доданими матеріалами на 17 арк., у тому числі оригінал платіжного доручення №0000010469 від 06.10.2020 на суму 3   842,00 грн; копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                             К. М. Пільков

Судді                                                                                           Г. М. Мачульський

                                                                                          Є. В. Краснов