ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/12472/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Ткач І.В.  

за участю секретаря судового засідання:  Натаріної О.О.

розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"
на рішення Господарського суду міста Києва  
(головуючий суддя - Стасюк С.В.)
від 13.02.2020
та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Хрипун О.О.; судді: Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.)
від 19.05.2020
у справі №910/12472/18
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"   
до Приватного акціонерного товариства "Автокапітал", Приватного акціонерного товариства "Одеса-Авто"
про стягнення 2 539 727,40 грн,
за участю представників учасників справи:
позивача - Шишлов О.Є.,
відповідача-1 - Хворостяний О.В.,
відповідача -2 - не з`явилися, 

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (в подальшому змінено найменування позивача на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" (далі - ПАТ   "Автокапітал") про стягнення матеріальних збитків у розмірі 2 539 727, 40 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що власник автомобіля Mercedes-Benz S400 - ТОВ   "Карат" зазнав матеріальних збитків, яких було завдано в результаті пожежі; цей випадок визнано позивачем страховим випадком у розумінні умов договору страхування №311072а7оа від 11.09.2017 та виплачено товариству "Карат" страхове відшкодування в розмірі 2 539 727, 40 грн; внаслідок чого, до ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" відповідно до положень статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки - Приватного акціонерного товариства "Автокапітал".

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Справа розглядалась у судах неодноразово.

2.2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019, позов задоволено повністю, стягнуто з ПАТ "Автокапітал" на користь ПАТ "СК "АХА Страхування" 2 539 727, 40 грн матеріальних збитків.

2.3. Постановою Верховного Суду від 23.07.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

2.4. Постанова суду касаційної інстанції обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що страхувальник (ТОВ "Карат") зазнав майнової шкоди внаслідок дефекту продукції саме в деліктному правовідношенні та набув право вимоги відшкодування до відповідача як заподіювача. З огляду на те, що продавцем не було завдано шкоди своєму покупцю в межах деліктного зобов`язання, обов`язки відповідача пов`язані саме з договірними зобов`язаннями.
Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції зазначив, що позивач у даній справі виступає на правах потерпілого (ТОВ "Карат"), а тому до нього перейшли права покупця за даним договором купівлі-продажу автомобіля, зокрема, права, які виникають у покупця у зв`язку з покупкою товару неналежної якості та/або з недоліками (на підставі статті 680 Цивільного кодексу України та умов договору купівлі-продажу).
Оскільки первісні правовідносини, які передували настанню страхової події, виникли на підставі договору від 01.09.2017 купівлі-продажу автомобіля Mercedes-Benz S400 4matic coupe 2017 року випуску, укладеного між ТОВ "Карат" (потерпілим) та ПАТ   "Одеса-Авто", то із заміною кредитора первісне договірне зобов`язання не припинилось.
Суд касаційної інстанції вказав, що під час нового розгляду справи судам слід дослідити:
- умови договору купівлі-продажу автомобіля від 01.09.2017 в частині можливості виконання продавцем гарантійних зобов`язань щодо ремонту пошкодженого внаслідок заводського дефекту автомобіля або здійснення заміни автомобіля;
- чи зверталось ТОВ "Карат", або інша особа, до якої перейшли права за договором купівлі-продажу, з вимогою до продавця автомобіля чи відповідача про безкоштовне відновлення автомобіля або з вимогою про відмову від договору і повернення сплаченої за товар грошової суми, або з вимогою про заміну товару, як це передбачено статтею 678 Цивільного кодексу України.
2.5. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 у справі №910/12472/18 залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство "Одеса-Авто" (далі - ПАТ   "Одеса-Авто") як другого відповідача.

2.6. За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020, у задоволенні позову відмовлено.

2.7. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що відсутні підстави для покладення відповідальності на відповідачів за завдані збитки, оскільки позивач, як новий кредитор, не скористався правом, передбаченим статтями 678, 680 Цивільного кодексу України на безкоштовне відновлення автомобіля, не звертався з вимогою про відмову від договору і повернення сплаченої за товар грошової суми або з вимогою про заміну товару.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 у справі №910/12472/18, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

3.2. Підставою касаційного оскарження Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" визначило пункт 3 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

При цьому скаржник наводить такі узагальнені доводи:

- суд апеляційної інстанції не надав оцінки тому, що позивач не міг вибрати зазначений в оскаржуваних рішеннях спосіб захисту, оскільки після виплати страхового відшкодування право власності на автомобіль залишилося у ТОВ "Карат" та до страхової компанії не перейшло;

- до позивача не перейшли права та обов`язки за договором купівлі-продажу автомобіля від 01.09.2017 внаслідок виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування, оскільки такими правами наділені лише сторони договору купівлі-продажу;

- у даній справі мають застосовуватися статті 993, 1209 -12111 Цивільного кодексу України, стаття 27 Закону України "Про страхування";

- суди першої та апеляційної інстанції не надали оцінку листам ПАТ "Одеса-Авто" від 05.03.2018 № 54та № 55, якими останній повідомив страхову компанію, що вказана у запиті пожежа не є підставою для гарантійного ремонту автомобіля.

3.3. У відзивах на касаційну скаргу ПАТ "Автокапітал" та ПАТ "Одеса-Авто" просили відмовити в її задоволенні, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 у справі №910/12472/18 залишити без змін, як такі, що прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Карат" (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) 11.09.2017 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №311072а7оа, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортом - автомобілем Mercedes-Benz S400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .

Згідно з актом про пожежу від 23.09.2017, складеним головним інспектором Благовіщенського районного відділу управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області Строковим А.В., 22.09.2017 о 23:40   год. у моторному відсіку автомобіля Mercedes-Benz S400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на стоянці АЗС "Бром", що розташована на 247 км автодороги Київ - Одеса, сталася пожежа, яку ліквідовано о 23:50 год. 22.09.2017; пожежею пошкоджено капот автомобіля, моторний відсік автомобіля, турбіни, воздухопровід, електропроводку; ймовірна причина виникнення пожежі - коротке замкнення електромережі автомобіля.

Відповідно до звіту інспектора Благовіщенського районного відділу управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області про причини виникнення пожежі підтверджено попередні висновки комісії.

В матеріалах справи міститься висновок експертного дослідження №20645/20646/17-46 від 17.11.2017, складений за результатами проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) комплексного пожежно-технічного та електротехнічного дослідження, в якому, зокрема, зазначено, що причиною виникнення пожежі став дефект з`єднання випускної труби двигуна, який виник внаслідок недбалості при виготовленні автомобіля.

Комплексне пожежно-технічне та електротехнічне дослідження причин пожежі, яка виникла в моторному відсіку автомобіля Mercedes-Benz S400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведено за замовленням ПАТ "Одеса-Авто" (продавця автомобіля). При цьому з експертного висновку вбачається, що огляд пошкодженого пожежею автомобіля Mercedes-Benz S400 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) було здійснено у присутності представників власника автомобіля, продавця автомобіля, заводу-виробника та відповідача у справі.

Відповідно до висновку експертного дослідження №19/14-2/2-ЕД/17 від 03.11.2017, виконаного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України за замовленням власника автомобіля, причиною пожежі був заводський дефект автомобіля.

Дана подія була визнана позивачем страховим випадком у розумінні умов договору страхування №311072а7оа від 11.09.2017, у зв`язку з чим перераховано товариству з обмеженою відповідальністю "Карат" страхове відшкодування у розмірі 2   539   727,   40   грн, що підтверджується платіжним дорученням №465100 від 20.06.2018.

З сертифіката відповідності завершеного транспортного засобу - пошкодженого пожежею автомобіля Mercedes-Benz S400 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) вбачається, що уповноваженим представником виробника щодо цього транспортного засобу є Приватне акціонерне товариство "Автокапітал".

Приватне акціонерне товариство "Автокапітал" також є особою, яка імпортувала на територію України такий транспортний засіб і видала на цей автомобіль сертифікат відповідності, на підставі якого автомобіль було допущено до участі в дорожньому русі.

Транспортний засіб Mercedes-Benz S400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 було придбано на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № 0752605038 від 01.09.2017, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Карат" та Приватним акціонерним товариством "Одеса-Авто".

В обґрунтування позовних вимог Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" зазначає, що до нього на підставі статті 993 Цивільного кодексу України у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки відповідальними за завдані збитки позивач вважає Приватне акціонерне товариство "Автокапітал" та Приватне акціонерне товариство "Одеса-Авто", позивач просить стягнути з останніх солідарно матеріальні збитки у розмірі 2 539 727, 40 грн.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.2. Підставою касаційного оскарження Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" визначило пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

5.3. Отже, на вирішення суду касаційної інстанції поставлено питання щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідачів солідарно матеріальних збитків, завданих покупцю товаром неналежної якості, на користь страховика, який виплатив страхове відшкодування покупцю.

5.4. У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у цій справі викладено таку правову позицію щодо спірних правовідносин.

Статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 та статті 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановили суди попередніх інстанцій, виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у повній відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 11.09.2017, що не заперечувалось сторонами у справі.

Отже, факт виплати страховиком страхового відшкодування обумовив перехід до нього від страхувальника відповідних прав у порядку суброгації до особи, відповідальної за завдані збитки, в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке існувало на момент заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, та зміна в ньому кредитора.

Під час суброгації нового зобов`язання не виникає, первісні правовідносини залишаються незмінними. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Оскільки первісні правовідносини, які передували настанню страхової події, виникли на підставі договору від 01.09.2017 купівлі-продажу автомобіля Mercedes-Benz S400 4matic coupe 2017 року випуску, укладеного між ТОВ "Карат" (потерпілим) та ПАТ   "Одеса-Авто", то із заміною кредитора первісне договірне зобов`язання не припинилось. 

Отже, позивач у даній справі витупає на правах потерпілого (ТОВ "Карат"), а тому до нього перейшли права покупця за даним договором купівлі-продажу автомобіля, зокрема права, які виникають у покупця у зв`язку з покупкою товару неналежної якості та/або з недоліками (на підставі статті 680 Цивільного кодексу України та умов договору купівлі-продажу).

Водночас, Верховний Суд відзначив, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що страхувальник (ТОВ "Карат") зазнав майнової шкоди внаслідок дефекту продукції саме в деліктному правовідношенні та набув право вимоги відшкодування до відповідача як заподіювача. Оскільки продавцем не було завдано шкоди своєму покупцю в межах деліктного зобов`язання, обов`язки відповідача пов`язані саме з договірними зобов`язаннями.

З огляду на викладене, оскільки господарські суди здійснили неправильну матеріально-правову кваліфікацію правовідносин, у зв`язку з чим не дослідили умови договору купівлі-продажу автомобіля від 01.09.2017 та не застосували норми матеріального права, які підлягали застосуванню, наведене і стало підставою для передачі справи на новий розгляд.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що гарантійні зобов`язання виробника на території України забезпечуються продавцем і обмежуються виключно безкоштовним для покупця ремонтом автомобіля, ТОВ "Карат" або інша особа, до якої перейшли права за договором купівлі-продажу з вимогою до продавця автомобіля чи ПАТ "Автокапітал" про безкоштовне відновлення автомобіля, або з вимогою про відмову від договору і повернення сплаченої за товар грошової суми, або з вимогою про заміну товару в порядку статті 678 Цивільного кодексу України, не звертались.

5.5. Разом з тим колегія суддів зазначає про таке.

Врахувавши положення частин 1, 2 статті 678 Цивільного кодексу України та встановивши, що позивач, як новий кредитор, не скористався правом, передбаченим статтями 678, 680 Цивільного кодексу України на безкоштовне відновлення автомобіля, не звертався з вимогою про відмову від договору і повернення сплаченої за товар грошової суми або з вимогою про заміну товару, суди попередніх інстанцій проте не застосували положення її частини 3.

Так, відповідно до частини 3 статті 678 Цивільного кодексу України якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

При цьому відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів враховує правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17, згідно з якими розмежовано поняття "правонаступництво юридичної особи", "правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи" і "процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі", які мають різний зміст.

Так, правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника). 

Натомість "правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи" не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (частина перша статті 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Крім випадків, коли заміна кредитора не допускається (стаття 515 ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним його прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України) чи правонаступництва (пункт 2 вказаної частини), яке за змістом тієї ж частини є універсальним). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Тобто, правонаступництво прав чи обов`язків юридичної особи (кредитора або боржника) можливе і без правонаступництва юридичної особи у випадках заміни сторони у зобов`язанні.

З врахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, якщо заміна кредитора відбувається внаслідок суброгації - переходу до страховика (який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування) прав кредитора щодо особи, яка несе відповідальність за настання страхового випадку (стаття 993 Цивільного кодексу України), то обсяг прав кредитора дорівнюватиме розміру страхового відшкодування (фактичним витратам страховика).

Отже, виходячи з фактичних обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій, факт виплати страховиком страхового відшкодування зумовив виникнення в нього відповідних прав в порядку суброгації до особи, відповідальної за збитки в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування".

При цьому колегія суддів також зазначає, що сутність заміни кредитора в зобов`язанні полягає в тому, що для боржника не повинно мати значення те, кому адресувати дію, яка становить об`єкт цього зобов`язання. Тобто, для боржника не має значення кому передати майно, для кого виконати роботи або кому надавати послуги, тим більше - для боржника в грошових зобов`язаннях.

Також колегія суддів зазначає, що умовою реалізації покупцем своїх прав, передбачених статтею 678 Цивільного кодексу України, має бути доведений факт, що покупцю був переданий товар неналежної якості.

Так, стаття 679 Цивільного кодексу України, поряд із загальними умовами відповідальності, передбаченими главою 51 Цивільного кодексу України, містить спеціальні умови відповідальності продавця за недоліки проданого товару.

Необхідність закріплення цієї норми випливає з того, що основним обов`язком продавця є передання покупцеві товару належної якості.

Відповідно до статті 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. 

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Отже, за загальним правилом відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати Касаційного господарського суду для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав і цінних паперів від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18.

Так, суди попередніх інстанцій на виконання вказівок суду касаційної інстанції у цій справі, встановили, що відповідно до пункту 5.2. договору купівлі-продажу автомобіля № 0752605038 від 01.09.2017 гарантійні зобов`язання на автомобіль визначаються згідно умов визначених в інструкції (керівництві) з експлуатації та/або сервісній книжці та Додатком № 2 до цього Договору.

Згідно з пунктами 1.1., 1.3, 1.4. Додатку № 2 до Договору купівлі-продажу автомобіля № 0752605038 від 01.09.2017 продавець надає покупцю нового легкового автомобіля марки Мерседес-Бенц гарантію, яка діє протягом 24 місяців від дня продажу автомобіля. При виявленні будь-яких недоліків автомобіля в межах терміну дії цих гарантійних зобов`язань покупець повинен негайно звернутись до СТО (з числа наведених у Сервісній книжці до автомобіля та/або додатку № 3 до Договору). Заява покупця на проведення гарантійного ремонту автомобіля приймається у разі обов`язкового надання ним Сервісної книжки, оформленої та підписаної продавцем автомобіля, зі всіма необхідними печатками та відмітками про виконання передпродажної підготовки та проходження регламентного технічного обслуговування. Гарантійні зобов`язання виробника на території України забезпечуються продавцем і обмежуються виключно безкоштовним для покупця ремонтом автомобіля на СТО. Будь-які інші компенсації не допускаються.
Відповідно до статті 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. 

Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). 

Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи зі змісту наведеної норми під гарантією якості товару слід розуміти запевнення продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором.

З огляду на викладене, в касаційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" посилається на те, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки листам ПАТ "Одеса-Авто" від 05.03.2018 за вих. №№ 54, 55, відповідно до яких пожежна спірного автомобіля не визнається продавцем автомобіля гарантійним випадком. 

Отже, суди попередніх інстанцій з достовірністю не встановили обставини щодо неналежної якості спірного товару, а також обставини чи недолік, який зумовив пошкодження майна, не виник після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил експлуатації або зберігання виробу.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

6.2. Згідно з частиною 2 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

6.3. З огляду на викладене, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів вважає, що оскільки підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 знайшла своє підтвердження, як і доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази, чим порушили приписи Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а у Верховного Суду відсутня процесуальна можливість з`ясувати дійсні обставини справи, що перешкоджає ухвалити нове рішення у справі, то це відповідно є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

6.4. При новому розгляді справи суду слід повно і всебічно з`ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити докази, додані на їх підтвердження, надати оцінку всім аргументам учасників справи. В залежності від встановленого і відповідно до вимог закону вирішити спір.

7. Судові витрати

7.1. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"
задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 у справі № 910/12472/18 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                    В. Студенець

Судді                                                                                                                 О. Баранець

                                                                                                                                І. Ткач